УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Київ

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_2 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баничі Глухівського району Сумської області, громадянина України, який здобув вищу освіту, працює старшим консультантом УДО України, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28 ч. 2 ст. 111 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000980 від 29.09.2023,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_2 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28 ч. 2 ст. 111 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000980 від 29.09.2023 року.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000980 від 29.09.2023 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 258 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

В рамках даного провадження 04.05.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України.

У подальшому ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Київ від 31.06.2024 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28.09.2024 року.

Таким чином, з огляду на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків у кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також учинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, наразі існує необхідність у продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити із зазначених у ньому підстав. Зазначив, що наразі продовжують існувати ризики, які існували й на момент вирішення питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, внаслідок системного аналізу матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 передає іншому підозрюваному у цьому провадженні ОСОБА_8 інформацію, яка може бути використана лише ворогом. Такі розмови, на переконання слідства, не є побутовими, оскільки в ході цих розмов підозрюваний ОСОБА_4 передає зміст нарад, де обговорювались важливі військово-політичні питання та плани, та стверджує, що обрав свою сторону, вживає заходи для конспірації. Також прокурор зазначив, що строк досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження визначено до 05.12.2024 року.

Захисник ОСОБА_9 щодо задоволення клопотання слідчого заперечував, вважаючи, що зібрані стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження не містять доказів вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення. Таким чином, пред`явлена останньому підозра необґрунтована. Крім того, ризики, якими слідчий та прокурор обґрунтовують необхідність продовження ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не доведені. Також адвокат звернув увагу, що ОСОБА_4 одружений, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце роботи, неодноразово нагороджений відомчими відзнаками. Враховуючи наведене, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що вважає пред`явлену йому підозру необґрунтованою, оскільки він не має жодного відношення до дій, що були вчинені ОСОБА_8 . Також вказав, що не розкривав ОСОБА_8 секретну інформацію, а надані йому відомості є загальновідомими, що отримані ним, зокрема з телеграм каналів представників рф. При цьому, йому не було відомо, що ОСОБА_8 співпрацює з ворогом.

Вислухавши думку учасників провадження, ретельно дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, а також долучені сторонами кримінального провадження у судовому засіданні документи, слідча суддя прийшла до таких висновків.

Так, в ході судового розгляду клопотання слідчого ОСОБА_2 встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000980 від 29.09.2023 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 258 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

В рамках даного провадження 04.05.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України.

У подальшому ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Київ від 31.06.2024 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28.09.2024 року.

Так, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, зокрема матеріали, отримані за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, дані огляду мобільного телефону ОСОБА_8 .

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідча суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже, про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України. При цьому, висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_4 до вчинення даного кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим.

Враховуючи, що слідча суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язана на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчої судді є всі підстави для висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України.

Враховуючи конкретні обставини вчинення ОСОБА_4 особливо тяжкого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, вагомість доказів наявності обґрунтованої підозри у вчиненні даного злочину, характер його вчинення, покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, дані про особу ОСОБА_4 , слідча суддя дійшла висновку, що встановлені при застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_4 ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та на даний час не зменшилися.

Так, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні інкримінованого йому особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, за який законом передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна. Водночас у клопотанні слідчим зазначено, що підозрюваний має можливі зв`язки із представниками спеціальних служб рф, які беруть участь у збройному конфлікті, збройній агресії проти України та громадянами, які з ними співпрацюють та надають підтримку у проведенні підривної діяльності проти України та які на теперішній час вчинюють особливо тяжкі злочини та військові операції на території України, що дає підстави вважати, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, за отриманою слідством інформацією, ОСОБА_4 має змогу за сприяння представників іноземної організації, зокрема, співробітників 9 управління департаменту оперативної інформації 5 служби фсб рф, покинути територію України. Вищевказане безумовно свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що підозрюваний має можливість виїхати на територію рф та до тимчасово окупованих території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду та продовжить свою підривну діяльність проти України.

Також слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи те, що на даний час не встановлено всіх речей (речових доказів) та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , будучи співробітником Управління державної охорони України та у разі перебування не під вартою, може знищити або сховати вказані матеріальні об`єкти та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Разом з тим, стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Як вбачається зі змісту пред`явленої ОСОБА_4 підозри, останній під час вчинення кримінального правопорушення, надавав інформацію представникам спецслужб рф та діяв спільно з іншими невстановленими на даний час особами, з якими останній, перебуваючи на свободі, зможе вільно спілкуватись та координувати їх дії щодо приховування слідів вчинення кримінальних правопорушень, вчинення тиску на свідків які ще не були допитані у кримінальному провадженні з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань у кримінальному провадженні. Крім того, наразі встановлюються інші свідки вчинення кримінального провадження, відтак є підстави вважати, що ОСОБА_4 , будучи співробітником УДО України та використовуючи своє службове становище та численні зв`язки в інших правоохоронних органах, в подальшому знаючи про таких осіб, може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на них.

Крім того, слід враховувати встановлену кримінальним процесуальним законодавством України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також, як встановлено у ході судового розгляду клопотання слідчого ОСОБА_2 , у вказаному кримінальному провадженні заплановано проведення низки експертних досліджень, на висновки за результатами яких сторона обвинувачення може покликатись під час судового розгляду в обґрунтування обвинувачення. Відповідно до ч. 7 ст. 101 КПК України, експерт може бути викликаний для допиту під час судового розгляду для доповнення чи роз`яснення свого висновку, отже існує й ризик незаконного впливу на експертів у цьому кримінальному провадженні. Крім того, для здійснення тиску на учасників кримінально провадження, не обов`язково знати їх особисто. Для цього достатньо того, що підозрюваному після ознайомлення з матеріалами справи, стануть відомі анкетні дані свідків, спеціалістів, які можуть залучатися для надання консультацій та пояснень, експертів. Тому з метою уникнення покарання, ОСОБА_4 може вчиняти дії, покликані на примушення їх до зміни показань чи до відмови від їх надання.

Також існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, на даний час не встановлені усі спільники ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

В рамках даного кримінального провадження досліджуються обставини можливої причетності до вказаних злочинів інших осіб та причетність ОСОБА_4 до їх вчинення, що зумовлює підвищені ризики невиконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, як з метою уникнення власної кримінальної відповідальності, так і сприяння в уникненні такої відповідальності іншими причетними особами, без обмеження себе для цього в жодних, у тому числі протиправних засобах (ризик змови).

У свою чергу, на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження вчинення інкримінованого злочину, визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує спрямованість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення - злочину проти основ національної безпеки України.

Таким чином, враховуючи характер інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, є всі підстави вважати, що підозрюваний може полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжуватиме вчиняти злочини проти власності та може вчинити інші злочини, з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідча суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого ОСОБА_2 , та на які вказав прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні.

Разом з тим, доводи захисника ОСОБА_9 про наявність у підзахисного міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та проживання, а також позитивної характеристики та наявність низки нагород, на переконання слідчої судді, не переважають наявних ризиків. Відтак, обставин, які б унеможливлювали подальше перебування підозрюваного під вартою не встановлено. При цьому, застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього судом обов`язків, та не запобігатиме ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України. Отже, такі доводи сторони захисту не беруться до уваги слідчою суддею.

Оцінюючи в сукупності надані докази та встановлені в судовому засіданні обставини, а також враховуючи доводи сторони захисту та сторони обвинувачення, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого ОСОБА_2 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому, підлягає задоволенню.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, в сукупності свідчать, що застосування менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

У свою чергу, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та, визначаючи розмір застави, суд у відповідності до вимог закону повинен навести аргументи на користь того, що застава саме у такому розмірі спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Разом з тим, ч. 4 ст. 183 КПК України закріплює, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402, 405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Вказані вище обставини підозри у вчиненні кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, що характеризується високим ступенем суспільної небезпеки, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків та інших учасників провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити вчинення інкримінованого діяння або вчинити інші кримінальні правопорушення, вагомості наявних доказів підозри, особи підозрюваного, дають підстави слідчому судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, позбавить орган розслідування можливості в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти його спілкуванню з іншими учасниками, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, здійснення останнім впливу на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню вчиненню необхідних процесуальних дій та виконанню процесуальних рішень.

При цьому, враховуючи складну суспільно-політичну ситуацію на даний час та повномасштабне збройне вторгнення рф на територію України, за умов проведення відповідними силовими підрозділами України бойових дій, направлених на протистояння зс рф та деокупацію окремих територій України, небезпека вчинення підозрюваним вищезазначених дій носить підвищений характер, а відтак такі обставини вимагають більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, що також узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини.

Отже, слідча суддя, вважаючи, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, а також ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України визначити строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою до 24 листопада 2024 року.

На підставі наведено та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 369-372 КПК України, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 24 листопада 2024 року включно без визначення розміру застави.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали оголосити 30 вересня 2024 року об 11 год. 35 хв.

Слідча суддя ОСОБА_1