Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/3359/24
Провадження № 1-кс/723/4104/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2024 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні №0000365 від 10.08.2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , тимчасово проживає в АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого, офіційно непрацюючого, раніше судимого 31.08.2023 р. Шевченківським районним судом м.Чернівці за ч.2 ст.345, ст.75, 76 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, -

встановив:

Слідчий СВ ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління національної поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000365 від 10.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Зазначав, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи що Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який неодноразово було продовжено, востаннє Законом України №3891-ІХ від 23.07.2024 на 90 діб, у зв`язку з чим почали діяти обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, маючи злочинний умисел направлений на сприяння в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09.08.2024, вступив у попередню злочинну змову з невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, яка діючи за раніше розробленим злочинним планом, в період часу до 09.08.2024, підшукала двох осіб віком від 18 до 60 років, щодо яких діють обмеження на виїзд за кордон та, які бажали незаконно перетнути державний кордон України поза межами пункту пропуску, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обумовивши з останніми порядок та умови організації їх незаконного переправлення через державний кордон України.

У подальшому невстановлена особа обумовила із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 місце та дату зустрічі, яке для ОСОБА_7 було визначено у дворі багатоквартирного будинку за місцем проживання, що за адресою АДРЕСА_3 , а для ОСОБА_8 - в АДРЕСА_1 , на невстановленому на даний час досудовим розслідуванням місці, для чого було залучено інших осіб, дані яких не встановлено, які діючи за раніше розробленим злочинним планом, 07.08.2024 біля 20:30 год. зустріли свідка ОСОБА_7 на заздалегідь обумовленому місці, а саме, у дворі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 та, використовуючи невстановлені на даний час два автомобілі та мотоцикл, здійснивши три пересадки ОСОБА_7 , відвезли його в АДРЕСА_1 , де невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, поселила його у закинутому житловому будинку, адресу якого на даний час досудовим розслідуванням не встановлено та надала вказівку очікувати.

Надалі невстановлена особа залучила до вказаної протиправної діяльності ОСОБА_4 , з метою забезпечення супроводу вказаних осіб, у пішому порядку, до лінії розмежування державного кордону України та Румунії, який згодом біля 05 год. 30 хв., 09.08.2024 року спільно із невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, будучи одягнутими в балаклави, з метою приховування своєї особистості, приїхали на невстановленому автомобілі під керуванням невстановленої особи до будинку в АДРЕСА_1 , де перебував ОСОБА_7 та надали йому вказівку слідувати за ними і сіли до вказаного автомобіля.

Після чого невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, вказала водію зазначеного транспортного засобу маршрут в напрямку лінії розмежування державного кордону України та Румунії та в подальшому на одній із відкритих ділянок місцевості, неподалік лісового масиву, в адміністративних межах АДРЕСА_1 , автомобіль зупинився та ОСОБА_7 діючи за вказівкою ОСОБА_4 та невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи вийшов разом із ними та став очікувати подальших вказівок.

В свою чергу, ОСОБА_8 діючи за вказівкою невстановленої на даний час особи, 09.08.2024 самостійно прибув у м. Чернівці на заздалегідь обумовлене місце, вказане невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, шляхом надсилання смс-повідомлення із координатами вказаного місця, де біля 05 год. його зустріла невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа на не встановленому автомобілі, на якому відвезла ОСОБА_8 до с. Банилів-ГІідгірний Чернівецького району Чернівецької області.

Прибувши у АДРЕСА_1 , невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа надала вказівку ОСОБА_8 вийти із автомобіля та пересісти на мотоцикл під керуванням іншої невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи.

У свою чергу, невстановлений водій мотоцикла повіз ОСОБА_8 на відкриту ділянку місцевості, неподалік лісового масиву, в адміністративних межах АДРЕСА_1 , де на них вже очікували ОСОБА_4 та невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, які відповідно до раніше розробленого плану, повинні були у пішому порядку провести ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до лінії розмежування державного кордону України та Румунії.

Прибувши на вказане місце, невстановлений водій мотоцикла, передав ОСОБА_8 невстановленій на даний час досудовим розслідуванням особі та ОСОБА_4 .

Однак, біля 08 год. 00 хв. 09.08.2024, на відкритій ділянці місцевості, в адміністративних межах с. Банилів-Підгірний Чернівецького району Чернівецької області на напрямку 740 прикордонного знаку та відстані 10 000 м. від лінії розмежування державного кордону України співробітниками головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_1 прикордонного загону імені генерал-хорунжого ОСОБА_9 , було виявлено ОСОБА_4 , та іншу невстановлену на даний час досудовим розслідуванням особу та припинено їх протиправну діяльність, після чого невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа вдалась до втечі.

Ініціатори клопотання стверджують, що підставою для його внесення є наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.332 КК України про, що зібрано достатньо доказів, і наявність наступних ризиків: він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, які є особами яких незаконно переправляли за межі України і на співучасників вчинення кримінального правопорушення, які на даний час не встановлені, та може вчинити нові кримінальні правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не дасть реальної змоги запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав, посилаючись на викладені в клопотанні обставини і докази.

Підозрюваний ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, вказав, що він не знає шляхів перетину державного кордону поза пунктами пропуску, в м.Чернівці проживає тимчасово, так як винаймає квартиру, бо працює на різних роботах неофіційно.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання, вважаючи недоведеними ризики і необгрунтованою підозру. Якщо суд вважатиме клопотання підставним, то обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту або застави в мінімальному розмірі.

Заслухавши доводи учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 10.08.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстровим номером 0000365 внесено запис про кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 332 КК України.

12 серпня 2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 332 КК України.

Обгрунтованість підозри ініціатори клопотання підтверджують наступними доказами:

- повідомленням начальника прикордонного оперативно-розшукового відділу (з м.д.н.п.Красноїльськ) ГОРВ 31 прикордонного загону про виявлення кримінального правопорушення від 09.08.2024 року;

- протоколом огляду місця події від 09.08.2024 року;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_8 від 10.08.2024 року

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 10.08.2024 року;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 10.08.2024

Встановлюючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не має аналізувати докази на підтвердження підозри. Оцінка доказів на предмет доведеності ними вини обвинуваченого здійснюється судом під час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» мають існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що злочин міг бути вчинений саме підозрюваним.

Оцінюючи вказані докази, слідчий суддя знаходить їх на даний час достатніми для висновку щодо обґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 підозри від 12 серпня 2024 року, у вчиненні ним злочину передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор, слідчий суддя вважає їх частково доведеними.

Так, прокурор в судовому засіданні посилався на наявність трьох ризиків передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обгрунтовуючи наявність ризику за п. 1 зазначив, що ОСОБА_4 проживає не за місцем реєстрації, не має міцних соціальних зв"язків, підозрюється у вчиненні злочину, пов"язаного з незаконним переправленням осіб через державний кордон, і відповідно знає шляхи і методи за допомогою яких можна перетнути державний кордон поза пунктами пропуску, тому з врахуванням міри покарання , яка загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, матиме реальну можливість вчиняти дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

На думку слідчого судді наведені доводи є переконливими і такими, що доводять наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Обгрунтовуючи наявність ризику за п. 2 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор вказав, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є особами яких незаконно переправляли за межі України, так як у нього із зазначеними свідками існувала усна домовленість, умови якої він не виконав, крім того, проживає в одному наседеному пункті з свідком ОСОБА_7 .. Також матиме реальну можливість впливати на інших осіб, з якими перебував у злочинній змові, що в свою чергу може негативно вплинути на стан досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

В результаті аналізу пояснень учасників судового засідання, відомостей з матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність наявності такого ризику, так як ніщо не вказує на можливість його вчинення, зокрема, що підозрюваний знайомий зі свідками, обізнаний про місце їх проживання чи перебування, контактував з ними раніше тощо. Безпідставним слідчий суддя вважає посилання на можливість впливу підозрюваного на інших невстановлених співучасників, так як не зазначено, в чому саме може полягати такий вплив і що він буде негативно впливати на встановлення істини у справі.

Крім того, в обгрунтування існування ризику за п.5 ч.1 ст.177 КПК України прокурор посилається на те, що в разі обрання ОСОБА_4 будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу, він матиме реальну можливість вчинити нові кримінальні правопорушення, або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрюваний вже раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.345 КК України та відповідно до вироку Шевченківського районного суду м. Чернівці, йому було призначено покарання у виді обмеження волі строком на два роки та на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 один рік, тобто, ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення в період дії випробувального строку, що вказує на те, що підозрюваний схильний до вчинення кримінальних правопорушень. крім того, ОСОБА_4 не виконав умови усної домовленості, укладеної з свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо їх незаконного переправлення через державний кордон України, а тому в разі не взяття його під варту, може продовжити вчинення кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється.

На думку слідчого судді вказаний ризик є доведеним, так як ОСОБА_4 раніше судимий, підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину під час іспитового строку, що свідчить що він не став на шлях виправлення. Знаючи про присуджене покарання і можливість звільнення від його відбування, якщо виконає обов"язки і не вчинить нового злочину в період іспитового строку, вчиняє дії, внаслідок яких підозрюється у вчиненні злочину під час випробування, свідчить про схильність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, і відповідно підтверджує наявність ризику за п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою чи іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зазначаючи про підтверджені в суді ризики та навівши в суді підстави щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, прокурор довів, що застосування інших, м`якших запобіжних заходів до підозрюваного є неможливим оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти підтвердженим ризикам.

При цьому слідчий суддя враховує, що такий найбільш суворий запобіжний захід застосовується, згідно положень п.5 ч. 2 ст.183 КПК України, до раніше судимої особи яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, а за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 332 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років.

Виходячи з обставин вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, в якому обгрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , а саме наявність прямого умислу на сприяння незаконному переправленні осіб за межі держави під час дії в Україні воєнного стану, а також на наявність двох підтверджених ризиків, слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про обґрунтованість клопотання. Існування всіх вказаних обставин в сукупності, свідчить про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.

Виходячи з цього, а також з огляду на безпосередній об`єкт та суб`єктивну сторону злочину передбаченого ч.2 ст.332 КК України, а саме суспільні відносини з охорони суверенітету України, цілісності і недоторканості її кордонів та прямий умисел на порушення недоторканості кордону України особами, яких переправляють через державний кордон, застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку суду, є неможливим.

Разом з тим суд враховує, що згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті, яка не заперечує визначення розміру застави для злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

Слідчий суддя при визначенні розміру застави керується положеннями ч. 5 ст.182 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, майновий та сімейний стан підозрюваного, його особу, молодий вік та ризики передбачені статтею 177 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 певні обов`язки.

Виходячи із необхідності визначення розміру застави який, згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України, повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, слідчий суддя, враховуючи наявні ризики та роль підозрюваного у вчиненні цього злочину вважає, що таким розміром має бути 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Визначення такого розміру застави також обумовлюється роллю підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину групою осіб, направленого на незаконне переправлення через державний кордон декількох осіб.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182-184, 194-197, 206, 395, 492 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 14 жовтня 2024 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення взяттям під варту в залі суду.

Строк дії ухвали та строк тримання під вартою ОСОБА_4 обраховувати з моменту його затримання.

Розмір застави визначити у межах 35 (тридцяти п"яти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 105980 (сто п"ять тисяч дев"ятсот вісімдесят) гривень, які можуть бути внесені як підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області, код отримувача , банк одержувача Держказначейська служба України м.Київ, код банку отримувача 37567646, рахунок UA0008745, одержувач коштів: ТУ ДСА України в Чернівецькій області, зазначивши у призначенні платежу платіжного документу інформацію про ухвалу суду та ПІБ підозрюваного)

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок, протягом двох місяців, прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою останніми періодичністю, не відлучатися із місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду та повідомляти їх про зміну свого місця проживання та/або роботи, утримуватись від спілкування з будь-якою особою визначеною слідчим чи прокурором.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Сторожинецького районного суду Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_11