Справа № 346/6360/24
Провадження № 1-кп/346/740/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про призначення справи до судового розгляду

02 грудня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2024 року за №0000711, про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Коломийського міськрайонного суду івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні у відкритому судовому засіданні.

Інші учасники підготовчого судового засідання не заперечили щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, дійшов до таких висновків.

Кримінальне провадження відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України підсудне Коломийському міськрайонному суду Івано-Франківської області. Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстави для його повернення відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, або зупинення провадження, немає.

Наведене дає можливість призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду.

На думку прокурора в перше судове засідання слід викликати учасників кримінального провадження.

З врахуванням думки учасників підготовчого судового провадження судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Окрім цього, враховуючи вимоги норм п.6 ч.3 ст. 314, ст. 314-1 КПК України, а також те, що перешкоди для складання досудової доповіді, визначених ч. 4 ст. 314-1 КПК України відсутні, суд вважає за необхідне доручити представнику органу пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

В підготовчому судовому засіданні прокурором також заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, що визначені при застосуванні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а строк такого заходу забезпечення кримінального провадження закінчується. Зокрема, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Потерпіла просить продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечили щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просять змінити щодо обвинуваченого запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити строк тримання під вартою, виходячи із наступного.

Відповідно до ухвали слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2024 року під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 04 грудня 2024 року.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу ч. 2 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності справжніх ознак того, що цього дійсно вимагає інтерес суспільства, який не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважає правило про забезпечення права на свободу, закріплене в статті 5 Конвенції.

Тримання під вартою відповідно до вказаних конвенційних положень має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, пункти 55-56).

«Обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (Ilgar Mammadov проти Азербайджану, п.88; Erdagoz проти Туреччини, п. 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, п 32).

Згідно з пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про її матеріальний та соціальний стан, зв`язками з державою, у якій її переслідують.

Отже, вирішуючи питання щодо необхідності продовження застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює та враховує:

- тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років;

- дані, що характеризують його особу, зокрема відсутність у нього законного джерела доходу та постійного місця проживання, він є неодруженим,на його утриманні ніхто не перебуває, місця роботи, що вказує на відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків;

- обвинуваченому відомі потерпіла та свідок у даному кримінальному провадженні, а тому, з метою уникнення кримінальної відповідальності може здійснювати на них тиск та погрози з метою дачі неправдивих показів, відмови від добровільно наданих показів.

Таким чином, суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки відсутні будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та які були підставою для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на даній стадії судового розгляду не встановлено.

Враховуючи, що наявні відповідні і достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, не зникли та з плином часу не змінилися, оскільки є підстави вважати, що він може переховуватися від суду, з метою уникнення покарання, незаконно впливати на потерпілу чи свідка у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 є виправданим заходом, оскільки справжній інтерес суспільства, який полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб (потерпілих), незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають відповідні і достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів або визначення розміру застави, не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 на строк, що не перевищує 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 291, 314, 315-317, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0000711 від 05.10.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.187 КК України, на 13.01.2025 року о 14:00 год. у приміщенні Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Судовий розгляд здійснювати одноособово, у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Зобов`язати орган пробації, у строк до 10 січня 2025 року, надати суду досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на строк 60 днів, а саме по 30.01.2025 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_5 утримувати під вартою в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Ухвала підлягає негайному виконанню та набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1