Справа № 304/997/24 Провадження № 1-кп/304/215/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2024 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000050 від 14 квітня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сімер Перечинського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, українця, громадянина України, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

У С Т А Н О В И В:

як видно з обвинувального акту, 14 квітня 2024 року близько 03.30 год обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли до ОСОБА_4 , умисно наніс останньому чотири удари кулаком по обличчю в області носа, верхньої губи, правого ока та лівого вуха, чим спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців, садна, забійно-рваних ран верхньої губи, перелому кісток носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 заявив клопотання про відмову від обвинувачення відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України, про що подав суду письмове клопотання, в якому також просив закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання потерпілого не заперечив, також просив закрити провадження у справі.

У судовому засіданні прокурор клопотання потерпілого про відмову від обвинувачення підтримав та просив таке задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, встановивши добровільність звернення потерпілого ОСОБА_4 з клопотанням про відмову від обвинувачення та закриття справи, суд прийшов до висновку, що його заява про відмову від обвинувачення підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Відповідно до ст. 477 цього Кодексу кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, в тому числі передбачених ч.2 ст. 125 КК України.

Згідно з абзацом 2 ч. 7 ст. 284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, який згідно із ст. 477 КПК України є кримінальними провадженнями у формі приватного обвинувачення.

За вимогами ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006, суд наголосив, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість «будь-якого кримінального обвинувачення».

Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»). У рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28.10.2010 (п.52) та «Боротюк проти України» від 16.12.2010 (п. 80) зазначено, що «ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися у відкритий чи мовчазний спосіб від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)».

Враховуючи імперативний характер ст. 26 КПК України, беручи до уваги встановлені в судовому засіданні обставини, а саме те, що кримінальне провадження за ч. 2 ст. 125 КК України є формою приватного обвинувачення, в якому право підтримувати обвинувачення належить потерпілому, останній відмовився від обвинувачення ОСОБА_5 , наслідки відмови від підтримання обвинувачення йому зрозумілі, і жодних претензій до обвинуваченого потерпілий не має, а також і те, що обвинувачений не заперечує проти закриття провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення, суд вважає, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 слід закрити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування та судового провадження не обирався, на даний час клопотання про його обрання суду не подано, отже питання щодо такого судом не розглядається.

Речових доказів, процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження у даному кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. 284, 369, 372, 477 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

заяву потерпілого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України на підставі ст. 284 КПК України у зв`язку з його відмовою від обвинувачення задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000050 від 14 квітня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6, 7 ст.376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1