Справа №129/660/20
Провадження №1-кп/135/19/24
ВИРОК

іменем України

30.09.2024 м.Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000158 від 22.04.2019, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чечелівка Гайсинського району Вінницької області, громадянина України, українця, РНОКПП - НОМЕР_1 , непрацюючого, маючого вищу освіту, аспіранта Вінницького національного аграрного університету, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Рахнівка Гайсинського району Вінницької області, громадянина України, українця, РНОКПП - НОМЕР_2 , працюючого технічним працівником Рахнівського сільського будинку культури Відділу культури і туризму Гайсинської районної державної адміністрації, маючого повну середню освіту, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

21 квітня 2019 року біля 10-00 годин в с. Рахнівка Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання, що розташоване по АДРЕСА_1 , побачив на вулиці свого односельчанина ОСОБА_7 , після чого вийшов з господарства на вулицю, де на грунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, наніс ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя з лівої сторони, а потім рукою схопив ОСОБА_7 за светр в ділянці горловини, в який він був одягнений, та із силою потягнув на себе, в результаті чого розірвав його.

У цей час ОСОБА_5 , взяв з місці свого проживання металеву трубу, підійшов до ОСОБА_7 та, діючи умисно, наніс останньому з розмаху один удар металевою трубою в ділянку спини, після чого кинув вказаною трубою в ділянку нижньої частини спини.

ОСОБА_7 , бажаючи уникнути подальшого нанесення йому тілесних ушкоджень, побіг вулицею в сторону с. Чечелівка. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 сіли до салону власного автомобіля ВАЗ 21101, д.н. НОМЕР_3 , на якому наздогнали ОСОБА_7 , який вибіг на поле, що розташовується за ФГ « Крона ». Перебуваючи на полі, ОСОБА_5 вийшов із салону автомобіля, тримаючи у правій руці металеву трубу, а ОСОБА_6 тримав у руці гідравлічну шлангу. Продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 спільно почали наносити ОСОБА_7 удари, а саме: ОСОБА_5 наніс останньому біля 3-5 ударів металевою трубою в ділянку тулуба з правої сторони, в результаті яких ОСОБА_7 відчув сильний різкий біль, та 3-4 ударів в ділянку ніг з правої сторони, а ОСОБА_6 у цей же час наніс гідравлічним шлангом біля 5-6 ударів в ділянку обох ніг, у результаті чого ОСОБА_7 впав на землю. Коли останній перебував на землі у положенні лежачи на спині, ОСОБА_6 умисно наніс ОСОБА_7 один удар взутою ногою в ділянку обличчя з лівої сторони та біля 5-6 ударів гідравлічним шлангом по різним частинам тіла з лівої сторони, а ОСОБА_5 умисно наніс ОСОБА_7 один удар кулаком в ділянку обличчя з правої сторони, та біля 5 ударів кулаками обох рук по різним частинам тіла з правої сторони.

Спільними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців у ділянках обох повік лівого та правого ока, лівої гомілки, правого колінного суглобу з переходом на нижню третину стегна, нижнього краю лівої лопатки; саден в ділянці лівого передпліччя, лівого ліктьового суглобу, по задній поверхні грудної клітки зліва; забою м`яких тканин лівого гомілково-ступневого суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я; тілесні ушкодження у вигляді забійних ран в ділянці лівої та правої надбрівних дуг, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я; а діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді перелому ІХ ребра з права, яке відноситься до категорії середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень по критерію тривалого розладу здоров`я.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я.

2. Позиція обвинувачених щодо пред`явленого обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України не визнав, пояснив, що він давно знайомий із ОСОБА_7 , та перебував з ним в хороших відносинах. Він не вчиняв кримінальних правопорушень, а лише розбороняв свого батька та ОСОБА_7 . У них є свої паї та ОСОБА_7 працював у них на тракторі. Він вважає, що у сім`ї ОСОБА_9 були особисті заздрощі до його сім`ї. Потім хтось на полі ОСОБА_7 викосив сіно, а у зв`язку з тим, що їх земельні ділянки поряд він подумав, що це зробили вони. До подій, які йому інкримінуються, у його батька ОСОБА_6 був конфлікт із ОСОБА_7 . В один з днів його мати ОСОБА_10 сказала, що бачила на базарі цивільну дружину ОСОБА_9 - ОСОБА_11 , яка сказала, що ОСОБА_66 продають горілку, а алкоголіки їм за це носять курей. Він розповів про це своєму батькові ОСОБА_6 . Цивільна дружина його батька - ОСОБА_12 також посварилася з ОСОБА_13 один з днів він приїхав додому, де побачив, що у батька було розбите обличчя, кров з носа і розбита губа. Батько пояснив, що він був в медпункті, де також була ОСОБА_14 . Він запитав: « ОСОБА_15 , що ти нас зачіпаєш? Я ж нікого в селі не зачіпаю, живу своїм життям, а ви своїм»», після чого вона на нього накричала і вони посварилися. Через деякий час його батько ОСОБА_6 на його машині проїжджав коло будинку ОСОБА_7 , де той його зупинив. Зупинивши автомобіль батько опустив скло, після чого ОСОБА_7 нічого не питаючи одразу вдарив батька кулаком в обличчя. Батько хотів вийти з машини, але в цей час ОСОБА_16 бігла з подвір`я з якимось чоловіком, у зв`язку з чим батько зрозумів, що вони зараз його поб`ють, після чого сів в машину, і намагався поїхати. В цей час ОСОБА_7 вдарив ногою в заднє ліве крило його автомобіля, та батько поїхав додому. Приблизно через тиждень в день виборів 21 квітня він знаходився на задньому дворі біля будинку, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , де мив машину, та почув крики. Він вибіг на вулицю та побачив, що його батько ОСОБА_6 та ОСОБА_7 лежали на землі на боку. У ОСОБА_6 з носа була кров, у ОСОБА_7 була розсічена бров. На землі було каміння, можливо вони на нього впали та у ОСОБА_7 утворився перелом ребра. Він відтягнув батька в бік, при цьому ОСОБА_7 швидко встав, і погрожуючи їм, побіг по дорозі в бік с. Чечелівка. Він намагався поговорити з ОСОБА_7 та розібратися за автомобіль, тому побіг за ОСОБА_7 і кричав йому: «Стій! Стій! Давай поговоримо. Хто мені машину має справляти?», але той продовжував бігти. Так він біг за ОСОБА_7 приблизно 60 метрів, в цей час за ним на машині ВАЗ-2110 під`їхав батько, після чого вони поїхали додому. Приблизно через годину приїхала поліція та забрала його з батьком у Гайсинський райвідділ. У поліції сказали, що його машина буде там поки з ним не розберуться. Батька підняли на другий поверх, а його залишили на першому, де вони просиділи з 11-00 год до 00-00 год. Потім батько сказав, що в поліції йому сказали, що якщо він не віддасть труби і шлангу якою били ОСОБА_7 , то поліція не випустить його сина та арештують автомобіль. Батько сказав, що яку першу шлангу побачив, ту й видав поліції. Він ОСОБА_7 жодних тілесних ушкоджень не наносив, він лише відтягнув батька від ОСОБА_7 . Коли батько забрав його на автомобілі, вони не стали переслідувати ОСОБА_7 і на автомобілі на поле не виїжджали. На даний час вони з потерпілим ОСОБА_7 примирилися, і він не має жодних претензій до нього.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.4 ст.296 КК України не визнав, пояснив, що все почалося з того, що жінка ОСОБА_9 - ОСОБА_15 посварилася з його жінкою. Він зустрів ОСОБА_17 в медпункті і спитав навіщо вона зачіпає його сім`ю, а вона у відповідь посварилася з ним. Він поїхав по своїм справам, а ОСОБА_15 пішла додому. Через деякий час, коли він їхав додому, ОСОБА_7 зупинив його махнувши рукою. Коли він зупинився напроти ОСОБА_9 і опустив скло автомобіля, ОСОБА_9 нічого не пояснюючи вдарив його в обличчя кулаком біля носа. В цей час він побачив, що в їх бік біжить його дружина ОСОБА_15 , після чого зрозумів, що це нічим добрим не закінчиться та почав від`їжджати на автомобілі. В цей момент ОСОБА_7 ногою вдарив по лівій дверці та задньому крилу його автомобіля, від чого на автомобілі утворилися вм`ятини. Коли він приїхав додому, обличчя у нього було у крові, ніс розбитий. В такому стані його бачила сусідка ОСОБА_18 . Приблизно через днів п`ять після цього конфлікту, в день виборів (21.04.2019), він працював біля свого трактора, де його бачив рідний брат ОСОБА_7 - ОСОБА_19 . Через деякий час він побачив ОСОБА_9 , який йшов єхидно посміхаючись та почав його провокувати. Він запитав у ОСОБА_9 : «Що тобі весело? Ти мені машину побив. Хто мені буде відшкодовувати?», на що ОСОБА_9 почав йому погрожувати. Він сказав ОСОБА_9 : « Йди подивися скотино, що ти зробив моїй машині. За що ти так? Ну і що, що жінками був конфлікт. То для чого?», на що ОСОБА_9 відповів, що там нічого не має. Він взяв ОСОБА_9 за рукав й сказав ОСОБА_9 : «Йди подивись!», а ОСОБА_9 його ліктем другої руки відштовхнув, після чого вони зчепилися. Вони наче, як обнялися і почали штовхатися. Потім хтось з них зачепився ногою і вони разом впали на землю на бік тримаючи один одного. При цьому на землі, куди вони разом з ОСОБА_7 впали, був насип каміння щебеню. Можливо в той момент ОСОБА_7 розбив бров та отримав перелом ребра. Вони не наносили один одному тілесні ушкодження, а лише шарпали один одного. Коли вони з ОСОБА_7 лежали на боку на землі, до них підбіг син ОСОБА_5 , який за плечі відтягнув його від ОСОБА_7 . ОСОБА_7 піднявся та побіг в сторону с. Чечелівки. Його син побіг за ним і пробіг приблизно метрів 70, після чого він забрав його на автомобілі. Після цього вони не переслідувати ОСОБА_7 та повернулися додому. В момент конфлікту з ОСОБА_7 у нього та сина ніяких предметів у руках не було. Через деякий час до них додому приїхали поліцейські, які звинуватили їх у замаху на вбивство, та вимагали поїхати з ними на автомобілі в Гайсин для з`ясування обставин події, на що вони були вимушені погодитися. Коли він заїхав на територію відділу поліції, його автомобіль було заблоковано поліцейськими. Під тиском поліцейських, які сказали йому, що затримають сина та арештують автомобіль, він був вимушений принести і добровільно видати поліцейським гідравлічний шланг та металеву трубу, якими він користувався в домогосподарстві. Проте цими предметами ОСОБА_7 фактично удари не наносилися.

3. Досліджені судом докази на підтвердження встановлених обставин.

До висновків щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122. ч.2 ст.125 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та недоведеність обвинувачення за ч.4 ст.296 КК України суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах пред`явленого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.125, ч.1 ст.122 КК України за наведених судом обставин, яка підтверджується сукупністю зібраних доказів, які досліджені та перевірені в судовому засіданні, а саме:

Під час дослідження обставин справи та перевірки їх доказами судом за клопотанням сторони обвинувачення були допитані:

- потерпілий ОСОБА_7 , який суду пояснив, що 21.04.2019 зранку він проходив по АДРЕСА_1 повз будинку, де проживають обвинувачені в напрямку с. Чечелівка, для участі у голосуванні на виборах. В цей час із свого домоволодіння вийшов ОСОБА_6 , який почав тягнути його у двір, погрожувати та вдарив кулаком в обличчя, а потім схопив за светр, у який він був одягнений, та із силою потягнув за нього, в результаті чого порвав його. В цей час із двору домоволодіння вибіг син ОСОБА_6 - ОСОБА_22 , який вдарив його металевою трубою по спині, а після цього кинув цією трубою в спину навздогін. Труба довжиною приблизно 50 см, діаметром приблизно 3 см. Біля будинку ОСОБА_67 він на землю не падав. Коли йому вдалося вирватися від ОСОБА_67, він побіг по дорозі в бік с. Чечелівка, та пробіг близько 150 метрів, після чого обернувся та побачив, що ОСОБА_66 його переслідують на автомобілі. Він побіг через поле, але ОСОБА_66 об`їхали поле по дорозі та зустріли його з іншої сторони, де заїхали автомобілем на поле. Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_66 погрожували йому за те, що він ображав ОСОБА_6 , та почали одночасно наносити йому тілесні ушкодження. ОСОБА_22 бив трубою, а ОСОБА_6 бив шлангом, які вони взяли в автомобілі. Удари наносили по тулубу, ногах. Під час нанесення одного з ударів ОСОБА_23 , він відчув різкий біль в області ребер. ОСОБА_66 припинили свої дій після того, як він почув шум автомобіля, що наближався. Як ОСОБА_66 поїхали, через деякий час він піднявся та пішов до найближчого населеного пункту, де йому викликали поліцію та швидку допомогу, працівники якої надали йому медичну допомогу на місці, після чого доставили до лікарні. В лікарні він провів 5 днів, після чого продовжив лікуватися амбулаторно. Пояснив, що із експертом, який проводив його судово-медичну експертизу не знайомий і спільних родичів не має. Також пояснив, що тиждень до вищевказаних подій у ОСОБА_6 був конфлікт з його дружиною, в ході якого ОСОБА_68 сварився на неї та обзивав її, дружина скаржилася на нього.

- свідок ОСОБА_24 , яка суду пояснила, що вона являється цивільною дружиною потерпілого ОСОБА_7 , з яким вони спільно проживають 23 роки та мають п`ятьох спільних дітей. 21.04.2019 її чоловік пішов на вибори в інше село за місцем прописки. В цей час вона була на базарі, їй зателефонували із лікарні та повідомили про те, що він потрапив до лікарні з тілесними ушкодженнями. У ОСОБА_7 було розбито дві брови, вони були зашиті, було перебите одне ребро, в одному ребрі була тріщина і були дуже побиті ноги. Зі слів ОСОБА_7 їй відомо, що в цей день він проходив біля будинку ОСОБА_67, де зустрів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які нанесли йому тілесні ушкодження, він вирвався від них і побіг у напрямку с. Чечелівки, а вони зустріли його на машині в іншому місці та продовжили бити. З приводу нанесення тілесних ушкоджень її чоловік звертався до поліції. Також пояснила, що незадовго до цієї події в один з днів, коли вона знаходилася в медпункті, до медпункту приходив ОСОБА_6 , та почав лаяти її нецензурними словами за те, що його перша жінка сказала, що по селу ходять якісь неприязні розмови про нього, а саме про те, що ОСОБА_6 міняє курей на горілку. Цей інцидент тривав десь 10 хвилин, при цьому була присутня ОСОБА_25 . До цього випадку між нею та ОСОБА_6 не було неприязних відносин. Після випадку у медпункті вона прийшла додому та розповіла про це своєму чоловікові. При цьому, вона не просила чоловіка будь яким чином розбиратися із ОСОБА_6 . Того самого дня після цієї ситуації, ОСОБА_6 проїжджав біля їх двору, а ОСОБА_7 його зупинив, побалакав з ним і все. При цьому, її чоловік не наносив тілесні ушкодження ОСОБА_6 . У її чоловіка ОСОБА_7 будь-яких неприязних стосунків із ОСОБА_69 також не було, коли вони до нього зверталися, він їм допомагав.

- свідок ОСОБА_26 , яка суду пояснила, що вона працює фельдшером у с. Рахнівка. В один з днів у неї в медпункті на прийомі була ОСОБА_24 , в той же час прийшов ОСОБА_6 . Коли він зайшов, то гукнув ОСОБА_27 , і разом вони вийшли на поріг, де почали розмовляти з приводу розмови ОСОБА_16 на базарі з дружиною ОСОБА_50. У розмові ОСОБА_16 підтвердила, що мала розмову з дружиною ОСОБА_6 . Між ОСОБА_6 та ОСОБА_24 відбулася словесна суперечка на підвищених тонах, під час якої вони ображали один одного. Вона сиділа в кабінеті при відкритих дверях, а ОСОБА_15 та ОСОБА_28 стояли на порозі. Суперечка тривала 10-15 хвилин. Після цього, ОСОБА_16 залишилася у неї у медпункті міряти тиск, а ОСОБА_29 поїхав. Пізніше в той же день вона виходила і на вулиці, де проживають ОСОБА_30 , на відстані близько 100 метрів, бачила, що ОСОБА_6 їхав на машині та зупинився біля будинку ОСОБА_70. ОСОБА_29 стояв біля передньої двері машини з боку водійського сидіння, а ОСОБА_31 стояв біля нього на відстані приблизно 1 метр, між ними була суперечка, ОСОБА_9 махав обома руками, їй конкретно не було видно бив він чи не бив ОСОБА_50. Вони спорили, але вона не чула про що саме. Вона бачила їх може пару хвилин, після цього розвернулась та пішла, розмовляючи по телефону. Більше вона в бік ОСОБА_50 та ОСОБА_9 не поверталася та нічого не бачила. Коли вона пішла, вони залишалися стояти та що було між ними далі їй не відомо.

- свідок ОСОБА_32 , який суду пояснив, що десь приблизно чотири роки тому, точну дату він вже не пам`ятає, оскільки вже пройшло багато часу, він працював на фермерському господарстві ОСОБА_33 , яке знаходиться за с.Чечелівка. Разом з ним працював його напарник ОСОБА_34 . По дорозі зі сторони с. Рахнівка до них прийшов ОСОБА_31 , при цьому у нього була розсічена бров, інших тілесних ушкоджень на ньому він не бачив. Він сказав, що йшов на вибори в с. Чечелівку. До них у фермерське господарство ОСОБА_31 не заходив, а просто йшов по дорозі. ОСОБА_71 викликали ОСОБА_35 швидку. ОСОБА_9 їм не казав, яким чином він отримав тілесні ушкодження, а він у ОСОБА_9 про це не питав. ОСОБА_71 питали у ОСОБА_9 , що з ним сталося, але він не чув, що він відповідав. Якщо б потерпілий називав би йому прізвище ОСОБА_67 та те що вони нанесли йому тілесні ушкодження він би це не запам`ятав. На той момент він був знайомий зі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , але перед приходом ОСОБА_9 , він не бачив ОСОБА_67 та їх автомобіля.

За клопотанням сторони захисту були допитані свідки:

- свідок ОСОБА_36 , який суду пояснив, що в квітні 2019 року, десь під обід о 10 чи 11 годин, він був вдома та дивився телевізор. Через деякий час він почув на вулиці крики, після чого вийшов через хвіртку на вулицю, де спостерігав, як ОСОБА_37 та ОСОБА_38 боролися на вулиці, били та штурхали один одного. ОСОБА_39 наносив ОСОБА_40 удари в груди та обличчя, а той оборонявся. Вони качалися на землі, один одного штурхали. Весь час ОСОБА_29 був знизу, а ОСОБА_31 був зверху. Приблизно через хвилину до них вибіг ОСОБА_68 ОСОБА_41 та почав їх розбороняти, за руки та за спину відтягувати ОСОБА_42 від ОСОБА_7 . Коли ОСОБА_22 відтягнув батька, ОСОБА_31 піднявся і сказав: «Я вам щас зроблю», та побіг в с. Чечелівку. Під час конфлікту він не бачив ніяких предметів в руках ОСОБА_43 та ОСОБА_6 . Конфлікт тривав приблизно 15-20 хвилин. Після конфлікту у ОСОБА_44 обличчя було у крові, розбитий ніс, губи. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_45 він не бачив, оскільки той одразу побіг в бік с. Чечелівка. Він ще хвилину постояв та пішов у хату. ОСОБА_6 проживає навпроти його будинку. Причина конфлікту між ОСОБА_46 та ОСОБА_47 полягає в їх жінках. Жінка ОСОБА_45 пускала плітки по селу за жінку ОСОБА_6

- свідок ОСОБА_18 , яка суду пояснила, що проживає через дорогу від ОСОБА_6 . Про конфлікт між ОСОБА_47 та ОСОБА_46 вона чула в автобусі коли їхала на роботу, потім вона питала у дружини ОСОБА_48 , яка їй розповіла, що дружина ОСОБА_49 оговорювала її, наклеп наводила, і ОСОБА_6 в селі в медпункті сказав їй: « ОСОБА_15 не зачіпай моєї жінки, вона тобі не потрібна». Через декілька днів, перебуваючи на городі, вона бачила, що ОСОБА_6 з боку села дуже швидко під`їхав на машині, став біля подвір`я, вискочив з машини, при цьому обличчя у нього було в крові. На її запитання ОСОБА_6 розповів їй, що він їхав дорогою, ОСОБА_31 його зупинив, він відкрив вікно, та ОСОБА_31 одразу через вікно кулаком вдарив його в обличчя. ОСОБА_6 сказав, що це ОСОБА_31 зробив з приводу того конфлікту, який виник у зв`язку з тим, що дружина ОСОБА_9 наговорила дружині ОСОБА_50 наклепи якісь на його сім`ю, та що вони сварилися перед цим. Про їх конфлікт балакало все село. Приблизно через тиждень, коли вона була на роботі, до неї зателефонував чоловік та сказав їй, що він вийшов на крики, які почув на вулиці, та бачив, що ОСОБА_68 ОСОБА_28 із ОСОБА_51 на землі боряться та б`ються. Потім її чоловік повідомив, що до них прибіг ОСОБА_22 і їх розтягнув. Після цього ОСОБА_9 побіг в сторону с. Чечелівки.

- свідок ОСОБА_52 , який суду пояснив, що весною у квітні місяці, якого точно року він не пам`ятає, з ранку він був у себе на подвір`ї та почув, як біля медпункту у їх селі ОСОБА_29 посварився з дружиною ОСОБА_9 . Причина їх сварки йому не відома, але вони голосно кричали один на одного, обзивалися. В той же день, пізніше коли він йшов від знайомого до свого подвір`я, він побачив, як по вулиці ОСОБА_53 на автомобілі ВАЗ-2110 , сріблястого кольору, їхав ОСОБА_68 ОСОБА_28 , а ОСОБА_31 вийшов з подвір`я та зупинив його. Після того, як ОСОБА_29 зупинився біля нього, ОСОБА_31 наніс йому удар рукою через відкрите вікно автомобіля. В той час коли ОСОБА_29 намагався поїхати, ОСОБА_31 вдарив по крилу і по дверці його машини. Після конфлікту він бачив, що у ОСОБА_44 був розбитий ніс та губа. Також він бачив вм`ятину на автомобілі ОСОБА_44 з лівої сторони від водія. Пізніше в той самий день, після обіду він бачив ОСОБА_44 , який розповів йому про події. Конфлікт виник між ОСОБА_46 та ОСОБА_47 з того приводу, що ОСОБА_29 посварився з дружиною ОСОБА_45 - ОСОБА_11 .

- свідок ОСОБА_55 , яка суду пояснила, що вона являється співмешканкою ОСОБА_6 . У неї з дружиною ОСОБА_45 - ОСОБА_56 була сварка. Після цієї сварки її чоловік ОСОБА_29 хотів поговорити з ОСОБА_46 щоб він в свою чергу поговорив зі своєю дружиною. Проте ОСОБА_31 не захотів з ним говорити, та вдарив його в обличчя, та ОСОБА_29 приїхав додому з кров`ю під носом, також ОСОБА_57 стукнув ногою у ліве крило їх автомобіля. Приблизно через тиждень, 21 квітня у неділю, були вибори, вона була дома біля будинку, ОСОБА_29 робив біля трактора, а ОСОБА_31 в той день проходив повз їх двору у сусіднє село Чечелівку. Побачивши ОСОБА_45 , ОСОБА_29 вийшов на вулицю із ним поговорити. У цей час вона була у дворі метрах в 10 від них і чула їх розмову. ОСОБА_29 зупинив ОСОБА_45 та наполягав, щоб той пішов з ним у двір щоб показати йому вм`ятину на машині, а ОСОБА_31 не хотів йти і намагався вдарити ОСОБА_58 . Потім ОСОБА_29 та ОСОБА_31 схопили один одного за одежу і почали тягти один одного, потім під час конфлікту впали на землю, шарпали один одного за груди, билися. Потім до них вийшов ОСОБА_59 , який сказав їм не сваритися і відтягнув її чоловіка. В цей час ОСОБА_31 відбіг, почав погрожувати та почав йди у прискореному темпі на с. Чечелівку. Після конфлікту на обличчі ОСОБА_45 була кров, чи з носа кров йшла. ОСОБА_59 пішов слідом за ОСОБА_46 щоб поговорити з ним. Таким чином він пройшов приблизно 100 метрів, але не догнав. В цей час ОСОБА_29 взяв машину, під`їхав та забрав ОСОБА_43 на перехресті, після чого вони повернулися назад до двору та в подальшому ОСОБА_45 не переслідували. Під час конфлікту ніяких предметів у руках ОСОБА_44 та ОСОБА_43 не було. ОСОБА_35 ні трубою, ні шлангом не наносили тілесні ушкодження. Після завершення конфлікту вони повернулися додому. Через деякий час до них додому приїхала поліція.

- свідок ОСОБА_60 , який суду пояснив, що спочатку цивільна дружина ОСОБА_45 - ОСОБА_11 зустріла на базарі у м. Гайсин колишню дружину ОСОБА_6 і почала розповідати їй всякі речі, які не потрібно було говорити. У подальшому колишня дружина зателефонувала до ОСОБА_6 і все йому розповіла. Потім був конфлікт між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 в медичному пункті в с. Рахнівці, яка при всіх почала ображати ОСОБА_6 та говорила, що він такий сякий, хворий, нехороша людина. Потім ОСОБА_6 їхав машиною коло них, де його зупинив ОСОБА_61 . Коли ОСОБА_6 зупинився та відкрив вікно, ОСОБА_31 вдарив ОСОБА_6 кулаком в обличчя. А коли ОСОБА_6 намагався поїхати, ОСОБА_31 кулаком вдарив по машині, десь в задню частину машини. Всі ці обставини йому відомі від ОСОБА_11 , яка це розповідала йому коли він весною з дружиною прибирали двір. 21 квітня в день виборів стало відомо, що ОСОБА_31 попав в лікарню у зв`язку із побиттям. Пізніше ОСОБА_16 розповідала, що у вівторок лікар хотів виписати ОСОБА_45 , але ОСОБА_31 зателефонував до ОСОБА_62 , який маючи вплив та перебуваючи в родинних стосунках з судмедекспертом, вирішив питання щодо більш тривалого перебування ОСОБА_45 у лікарні.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст.122 КК України, винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, згідно обвинувального акту стороною обвинувачення суду надані наступні письмові докази та інші матеріали кримінального провадження, які були досліджені судом, а саме:

- рапорт ст.інспектора - чергового СРПП №2 Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_63 , зареєстрований в ЖЄО за №1503 від 20.04.2019 (т.2 а.с.125), згідно якого 21.04.2019 о 12-32 год. зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 21.04.2019 о 12-32 год. за адресою АДРЕСА_2 , до приймальної Гайсинського ЦРЛ надійшов ОСОБА_7 із тілесними ушкодженнями;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.04.2019 потерпілого ОСОБА_7 (т.2 а.с.126-127), згідно якого від останнього прийнято заяву про те, що 21.04.2019 біля 10-00 год. в АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 із сином ОСОБА_5 нанесли йому тілесні ушкодження металевою трубою, гідравлічним шлангом та ногами;

- заява потерпілого ОСОБА_7 від 26.06.2019 (т.2 а.с.128), у якій останній просить прийняти міри до ОСОБА_5 , який 21.04.2019 біля 10-00 год. спричинив йому середньої тяжкості тілесні ушкодження;

- протокол огляду місця події від 21.04.2019 (т.2 а.с.129-145), згідно якого слідчим у присутності понятих було оглянуто поле, розташоване з тильної сторони біля Фермерського господарства «Крона», що в АДРЕСА_4 , де було виявлено сліди протекторів шин автомобіля, сліди боротьби (прим`яту траву і порушення верхнього шару грунту), сліди взуття, плями бурого кольору;

- заява ОСОБА_5 від 21.04.2019 (т.2 а.с.146), якою останній, як власник автомобіля, дав дозвіл поліції на огляд автомобіля ВАЗ 2110, д.н. НОМЕР_3 ;

- протокол огляду місця події від 21.04.2019 (т.2 а.с.147), згідно якого слідчим у присутності понятих та власника автомобіля ОСОБА_5 на паркувальному майданчику, що розташований напроти входу до Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області, в м. Гайсин, був оглянутий автомобіль ВАЗ 21101, д.н. НОМЕР_3 , сірого кольору. При огляді встановлено, що на протекторах усіх чотирьох шин даного автомобіля наявне нашарування грунту сірого кольору, з залишками рослин трави зеленого кольору;

- заява ОСОБА_6 від 21.04.2019 (т.2 а.с.157), якою останній добровільно видав працівникам поліції металеву трубу та гідравлічний шланг, якими 21.04.2019 біля 10-00 год. на полі біля села Чечелівка наносилися удари ОСОБА_7 ;

- протокол огляду місця події від 21.04.2019 (т.2 а.с.158-162), згідно якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , добровільно видав предмети, якими 21.04.2019 біля 10-00 год. в с. Чечелівка наносились удари ОСОБА_7 , а саме: гідравлічний шланг чорного кольору довжиною 61 см, на кінцях якого з обох сторін є металеві головки, зі слідами грунту; металеву трубу довжиною 68 см коричневого кольору, діаметром 30 мм, зі слідами грунту;

- клопотання про тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану таємницю від 23.04.2019 (т.2 а.с.163-164);

- ухвала слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 24.04.2019 (т.2 а.с.165), якою наданий тимчасовий доступ з можливістю вилучення картки стаціонарного хворого (історії хвороби) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка знаходиться в травматологічному відділенні КНП «Гайсинська районна центральна лікарня»;

- клопотання про проведення експертизи від 23.04.2019 (т.2 а.с.166);

- ухвала слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 24.04.2019 (т.2 а.с.167), якою у кримінальному провадженні призначено судово-медичну експертизу щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень заподіяних ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- висновок експерта №47 від 08.05.2019 (т.2 а.с.168-169), згідно якого при судово-медичній експертизі у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці обох повік лівого та правого ока, лівої гомілки, правого колінного суглобу з переходом на нижню третину стегна, нижнього краю лівої лопатки; саден в ділянці лівого передпліччя, лівого ліктьового суглобу по задній поверхні грудної клітки зліва; забою м`яких тканин лівого гомілково-ступневого суглобу; забійних ран в ділянці лівої та правої надбрівних дуг; перелому ІХ ребра грудної клітки справа, дані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупого (их) предмета (ів) або співудару об нього (их) можливо в термін та при обставинах, які вказані в ухвалі слідчого судді. Тілесні ушкодження у вигляді синців, саден та забою м`яких тканин відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді забійних ран відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді перелому ІХ ребра справа відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, по критерію тривалого розладу здоров`я;

- заява потерпілого ОСОБА_7 від 24.04.2019 (т.2 а.с.170), якою він добровільно видав працівникам поліції належний йому одяг - штани, светр та спортивну кофту, в які він був одягнений 21.04.2019 року під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ;

- протокол огляду предмету від 24.04.2019 (т.2 а.с.171-183), згідно якого слідчим в присутності понятих був проведений огляд предметів - одягу належного ОСОБА_7 : джинсових штанів зі слідами забруднення грунтом і слідами бурого кольору; кофти чорно-сірого кольору з плямами бурого кольору; светра бежевого кольору з пошкодженням (розривом) горловини;

- постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 24.04.2019 (т.2 а.с.184), якою одяг - джинсові штани, светр та кофту, належні потерпілому ОСОБА_7 визнані речовими доказами та здані в камеру схову речових доказів Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області;

- протокол огляду предмету від 06.05.2019 (т.2 а.с.185-190), згідно якого слідчий за участю понятих провів огляд предметів: металевої труби та гідравлічного шлангу;

- постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 06.05.2019 року (т.2 а.с.191), якою металеві трубу та гідравлічний шланг визнані речовими доказами та здані в камеру схову речових доказів Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області;

- клопотання про проведення експертизи від 07.04.2019 (а.с.192);

- ухвала слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 13.05.2019 (т.2 а.с.193), якою у кримінальному провадженні призначено судово-імунологічну експертизу для встановлення групової належності крові ОСОБА_7 ;

- висновок експерта №88 від 17.05.2019 (т.2 а.с.194), згідно якого кров потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за системою АВО;

- клопотання про проведення експертизи від 07.04.2019 (т.2 а.с.196);

- ухвала слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 13.05.2019 (т.2 а.с.197), якою у кримінальному провадженні призначено судово-імунологічну експертизу для дослідження походження змиву речовини бурого кольору, який вилучений під час проведення ОМП 21.04.2019 року на полі с. Чечелівка Гайсинського району;

- висновок експерта №89 від 29.05.2019 (т.2 а.с.198-200), згідно якого в слідах на марлевому тампоні зі змивом речовини, який було вилучено з рослин під час огляду місця події (поля) (об`єкт №1), представленому на дослідження, знайдена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В і походження її від потерпілого ОСОБА_7 не виключається;

- протокол проведення слідчого експерименту від 22.06.2019 за участю потерпілого ОСОБА_7 (т.2 а.с.203);

- клопотання про проведення експертизи від 24.06.2019 (т.2 а.с.206);

- ухвала слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 26.06.2019 (т.2 а.с.219), якою у кримінальному провадженні призначено судово-медичну експертизу;

- висновок експерта №86 від 26.06.2019 (т.2 а.с.210), згідно якого виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупого (-их) твердого (-их) предмета (-ів) з обмеженою або відносно обмеженою поверхнею, якими могли бути і металева труба, гідравлічний шланг, взута нога, а також і рука зігнута в кулак, і т.д. Не виключається можливість, що тілесне ушкодження у вигляді перелому ІХ ребра грудної клітки справа могло виникнути внаслідок дії предмета, який мав обмежену, або відносно обмежену поверхню, яким і могла бути металева труба. Утворення всіх вище перелічених тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту на землю (грунт) без виступаючої поверхні виключається. Виходячи із локалізації тілесних ушкоджень можна припустити, що на тіло ОСОБА_7 було спричинено не менше 10 дій травмуючої сили;

- постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 07.08.2019 (т.2 а.с.211), якою марлевий тампон із речовиною бурого кольору, яку вилучено 21.04.2019 під час ОМП, марлевий тампон з речовиною бурого кольору із шприцем, голкою із захисним ковпаком та первинним пакуванням визнані речовими доказами по кримінальному провадженню та здані в камеру схову речових доказів Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області;

- заява ОСОБА_64 від 20.08.2019 про доручення до матеріалів кримінального провадження фотокарток ОСОБА_7 (т.2 а.с.212);

- протокол огляду предмету від 20.08.2019 (т.2 а.с.213-217), згідно якого слідчим оглянуто телефон, який наданий ОСОБА_64 , та містить чотири фотокартки з зображенням ОСОБА_7 із тілесними ушкодженнями. Фотокартки за допомогою комп`ютерної техніки роздруковані і долучені до матеріалів кримінального провадження;

- постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 20.08.2019 (т.2 а.с.218), якою чотири фотокартки із зображенням ОСОБА_7 із наявними тілесними ушкодженнями визнані речовими доказами і долучені до матеріалів кримінального провадження.

В судовому засіданні за клопотанням сторони захисту для роз`яснення висновків було допитано експерта Гайсинського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_65 , який повністю підтвердив свої висновки №47 від 08.05.2019, №86 від 26.06.2019. Пояснив, що під час проведення судово-медичної експертизи ним було оглянуто потерпілого ОСОБА_7 , пояснення якого відображені у описовій частині висновку, також досліджені надані слідчим медична картка стаціонарного хворого та рентген знімок ОСОБА_7 . Перший діагноз потерпілому був встановлений рентгенологом за направленням лікаря-травматолога. Перелом ІХ ребра у потерпілого ОСОБА_7 встановлено на підставі рентгенівського знімку на ім`я ОСОБА_7 та амбулаторної карти стаціонарного хворого. У нього не було сумнівів що він досліджує саме рентген знімок ОСОБА_7 , оскільки попередньо він досліджувався відповідними лікарями, що знайшло своє відображення в амбулаторній карті, а також його було вилучено і надано на експертизу слідчим. Не виключається отримання потерпілим ОСОБА_7 тілесного ушкодження у виді перелому ІХ ребра грудної клітки внаслідок падіння з висоти власного росту на поверхню з виступаючими предметами. Одночасно з цим, утворення даного тілесного ушкодження внаслідок падіння з висоти власного росту на поверхню без виступаючих предметів виключається.

За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні 28.09.2023 досліджені речові докази, а саме: - металева труба та гідравлічний шланг, які постановою від 06.05.2019 визнані речовими доказами; - джинсові штани, светр та кофту, які належать потерпілому ОСОБА_7 , та визнані речовими доказами постановою від 24.04.2019.

Під час огляду речових доказів потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що зазначена металева труба не є тим предметом, яким йому наносилися тілесні ушкодження 21.04.2019, а гідравлічний шланг дійсно схожий на той, яким йому були нанесені тілесні ушкодження 21.04.2019. Обвинувачений ОСОБА_6 під час пред`явлення йому речових доказів для ознайомлення, пояснив, що вказані металеву трубу та гідравлічний шланг він взяв у себе в домоволодінні та видав 21.04.2019 на вимогу поліцейських в присутності понятих, проте в дійсності цими предметами тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 не наносилися.

В ході огляду джинсових штанів, светру та кофти, потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що цей одяг належить йому, він був одягнутий в цей одяг 21.04.2019 під час завдання йому тілесних ушкоджень обвинуваченими, та у подальшому він, перебуваючи в лікарні, добровільно видав його працівникам поліції. Пошкодження на светрі у виді розірваної горловини утворилося внаслідок дій ОСОБА_6 , який 21.04.2019 під час нанесення тілесних ушкоджень схопив його за светр в ділянці горловини та потягнув.

За клопотанням сторони захисту до матеріалів справи долучено відповідь на адвокатський запит Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області від 31.05.2023, згідно якого надати витяг з Журналу обліку доставлених, відвідувачів та затриманих №343 Гайсинського ВП ГУНП у Вінрицькій області за 2019 рік не представляється можливим у зв`язку із знищенням. Інформації щодо перебування 21.04.2019 автомобіля ВАЗ 21101, д.н.з. НОМЕР_3 , належного ОСОБА_5 на території Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області надати неможливо у зв`язку тривалим періодом часу. Згідно Журналу обліку тимчасово затриманих транспортних засобів автомобіль ВАЗ 21101, д.н.з. НОМЕР_3 , належний ОСОБА_5 не затримувався, на арешт майдан не поміщався.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Оцінка доказів має здійснитись судом за критеріями належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст.91 КПК України, окрім іншого у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ст.94 КПК України оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив вирок. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їхню оцінку за критеріями, визначеними у зазначеній статті, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Оцінюючи досліджені судом докази з точки зору їх допустимості, у відповідності до ч.1 ст.89 КПК України, суд зазначає наступне.

Сторона захисту заявила клопотання про визнання недопустимими доказів, а саме: заяви ОСОБА_6 про добровільну видачу металевої труби та гідравлічної шланги від 21.04.2019; протоколу огляду місця події від 21.04.2019, в ході якого оглядалися металева труба та гідравлічна шланга, обґрунтовуючи тим, що вони отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а саме права на захист.

Частиною 1 ст.87 КПК України передбачено, що ключовою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі особистої заяви ОСОБА_6 від 21.04.2019 під час огляду місця події 21.04.2019 в присутності понятих біля Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 добровільно видав слідчому металеву трубу та гідравлічний штанг, якими 21.04.2019 наносилися удари ОСОБА_7

Аргументи сторони захисту щодо порушення права на захист під час добровільної видачі металевої труби та гідравлічного шлангу ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження матеріалами кримінального провадження.

Так, з вказаної заяви ОСОБА_6 та протоколу огляду місця події від 21.04.2019 вбачається, що ОСОБА_6 добровільно, без будь-якого примусу в період часу з 18-00 по 18-40 год. видав слідчому металеву трубу та гідравлічний шланг. Будь-яких заперечень чи зауважень, в тому числі щодо незабезпечення його права на захист, в протоколі огляду місця події не зазначено. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази того, що було порушено право на захист. Як встановлено в ході судового слідства ОСОБА_6 працівниками поліції не затримувався, а приїхав до Гайсинського ВП ГУНП у Вінницької області на власному автомобілі, що ним не заперечується, та підтверджується протоколом огляду від 21.04.2019, в ході якого раніше в період часу з 17-20 до 17-45 год. за особистою заявою ОСОБА_6 було оглянуто автомобіль ВАЗ 21101, д.н.з. НОМЕР_3 , який перебуває у нього в користуванні, також на момент видачі ним предметів в статуті підозрюваного не перебував (підозра пред`явлена йому 28.06.2019). КПК України не передбачає роз`яснення права на захист або залучення захисника при отриманні стороною обвинувачення від громадян доказів.

Отже, на момент добровільної видачі ОСОБА_6 предметів, він не мав жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні, не був затриманим чи підозрюваним, тому незабезпечення участі захисника під час проведення цієї слідчої дії не призвело до порушення права на захист і не може бути підставою для визнання отриманого доказу недопустимим.

Всупереч твердженням сторони захисту всі докази, на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , отримані в порядку, визначеному КПК, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення, тому відповідно до вимог ст. 84 КПК України вони є належними та допустимими.

4. Щодо кримінально-правової оцінки діяння, кваліфікованого органами досудового розслідування за ч.4 ст.296 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачувалися у вчиненні кримінальних правопорушень при наступних обставинах.

21 квітня 2019 біля 10-00 годин в с. Рахнівка Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_5 , знаходячись разом зі своїм батьком ОСОБА_6 за місцем свого проживання, що розташоване по АДРЕСА_1 , побачив на вулиці свого односельчанина ОСОБА_7 . Побачивши останнього, ОСОБА_6 вийшов з господарства, перебуваючи на вулиці, діючи умисно, безпричинно, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки та демонструючи зневагу до них, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з хуліганських спонукань та використовуючи нікчемний привід, підійшов до ОСОБА_7 та наніс йому один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя з лівої сторони, потім рукою схопив ОСОБА_7 за светр в ділянці горловини, в який він був одягнений, та із силою потягнув в свою сторону, в результаті чого розірвав светр.

У цей час ОСОБА_5 , маючи спільний зі ОСОБА_6 умисел на вчинення хуліганських дій, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки та демонструючи явну зневагу до них, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, безпричинно, взявши в руки з місця свого проживання металеву трубу, заздалегідь заготовлену для нанесення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_7 та, діючи умисно, з хуліганських спонукань, наніс останньому з розмаху один удар металевою трубою в ділянку спини, після чого із силою кинув вказаною трубою в ділянку нижньої частини спини.

ОСОБА_7 , бажаючи уникнути подальшого нанесення йому тілесних ушкоджень, побіг вулицею в сторону с. Чечелівка, та коли побачив, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 сіли до салону власного автомобіля ВАЗ 21101, д.н. НОМЕР_3 , на якому почали його наздоганяти, то ОСОБА_7 вибіг на поле, що розташовується за ФГ « Крона » та в цей час був зупинений останніми. Тоді із салону автомобіля вибіг ОСОБА_5 , який у правій руці тримав металеву трубу, та ОСОБА_6 , який у руці тримав гідравлічну шлангу, заздалегідь заготовлену для нанесення тілесних ушкоджень, які він взяв з місця свого проживання. Перебуваючи на полі, продовжуючи свої хуліганські дії, діючи умисно, безпідставно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 спільно почали наносити ОСОБА_7 удари, а саме: ОСОБА_5 умисно з розмаху наніс останньому біля 3-5 ударів металевою трубою в ділянку тулуба з правої сторони, в результаті ОСОБА_7 відчув сильний різкий біль, та 3-4 ударів даною трубою в ділянку ніг з правої сторони, а ОСОБА_6 у цей час наніс гідравлічним шлангом біля 5-6 ударів в ділянку обох ніг, у результаті чого ОСОБА_7 впав на землю. Коли останній перебував на землі у положенні лежачи на спині, ОСОБА_6 умисно наніс ОСОБА_7 один удар взутою ногою в ділянку обличчя з лівої сторони та біля 5-6 ударів гідравлічним шлангом по різним частинам тіла з лівої сторони, а в цей час ОСОБА_5 умисно наніс ОСОБА_7 один удар кулаком в ділянку обличчя з правої сторони, та біля 5 ударів кулаками обох рук по різним частинам тіла з правої сторони.

Внаслідок хуліганських дій потерпілому ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців у ділянках обох повік лівого та правого ока, лівої гомілки, правого колінного суглобу з переходом на нижню третину стегна, нижнього краю лівої лопатки; саден в ділянці лівого передпліччя, лівого ліктьового суглобу, по задній поверхні грудної клітки зліва; забою м`яких тканин лівого гомілково-ступневого суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я; тілесні ушкодження у вигляді забійних ран в ділянці лівої та правої надбрівних дуг, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я; тілесне ушкодження у вигляді перелому ІХ ребра з права, яке відноситься до категорії середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень по критерію тривалого розладу здоров`я.

Даючи оцінку кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та доведеності їх вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за ч.4 ст.296 КК України, суд виходить з наступного.

Безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших поза юридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті статті 296 КК України визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №288/1158/16-к хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

З урахуванням зазначеного дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що за відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

Відповідно до фактичних обставин справи, встановлених на підставі безпосередньо сприйнятих судом доказів, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 завдавали тілесних ушкоджень потерпілому на ґрунті особистих неприязних відносин, яким передував конфлікт між ними.

Так, за показаннями самих обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , конфлікт, який відбувся біля їх домоволодіння 21.04.2019 не був безпричинним. До подій, вчинення яких їм інкримінується, між сім`єю ОСОБА_7 та сім`єю ОСОБА_67 виник конфлікт у зв`язку з тим, що цивільна дружина ОСОБА_7 розповсюджувала недостовірну та образливу інформацію щодо сім`ї ОСОБА_67. У подальшому відбулася словесна суперечка між ОСОБА_6 та цивільною дружиною ОСОБА_7 - ОСОБА_16 в приміщенні медпункту. Зазначений конфлікт мав свій подальший розвиток коли ОСОБА_7 зупинив автомобіль ОСОБА_6 біля свого двору, та вдарив його кулаком в обличчя та наніс удар по автомобілю, пошкодивши його. Зазначений конфлікт досягнув свого піку 21.04.2019 коли ОСОБА_6 побачив біля свого двору ОСОБА_7 та вийшов з ним поговорити з наміром показати пошкодження на автомобілі для вирішення питання про відшкодування шкоди, а ОСОБА_7 відмовився в агресивній формі, після чого між ними відбулася обоюдна штовханина, в ході якої вони впали на землю.

Показання обвинувачених щодо наявності пошкоджень автомобіля, який належить ОСОБА_5 , підтверджуються протоколом огляду місця події від 21.04.2019, в ході якого під час огляду автомобіля ВАЗ 2110, встановлено, що з лівої сторони автомобіля, а саме на поверхні лівої дверки в середній частині та на поверхні заднього крила виявлено деформації у вигляді вм`ятин незначних розмірів.

Зазначені обвинуваченими обставини щодо наявності особистого конфлікту підтверджуються, зокрема:

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , у яких він не заперечував, що за тиждень до його побиття обвинуваченими у ОСОБА_6 був конфлікт з його цивільною дружиною ОСОБА_16 , після якого дружина скаржилася йому на ОСОБА_50, який сварився з нею та обзивав її. В судовому засіданні та під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_7 пояснював, що за тиждень до подій, які є предметом судового розгляду, ОСОБА_6 їхав повз його домоволодіння на автомобілі та він підняв руку та зупинив його поговорити. ОСОБА_6 зупинився біля нього і вони розмовляли, потім він його відштовхнув та поїхав. Будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 він не наносив, по його машині також не бив. Під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_7 також надавав пояснення, що 21.04.2019 коли ОСОБА_6 тягнув його у двір свого домоволодіння, то казав, що він побив йому машину;

- показаннями свідка ОСОБА_26 , яка була безпосереднім свідком словесної суперечки між ОСОБА_6 та цивільною дружиною потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_16 в приміщенні медичного кабінету. Також вона бачила, як в цей же день потерпілий ОСОБА_7 зупинив автомобіль ОСОБА_6 біля свого домоволодіння і вони розмовляли біля машини, при цьому між ними була суперечка, в ході якої ОСОБА_9 махав руками, але чи наносив ОСОБА_9 тілесні ушкодження ОСОБА_6 вона сказати не змогла у зв`язку з тим, що перебувала на значній відстані, а також пішла не дочекавшись закінчення їх суперечки;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , яка у своїх показаннях зазначила, що про конфлікт між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 балакало все село. Причиною конфлікту було розповсюдження дружиною ОСОБА_7 пліток на сім`ю ОСОБА_6 . В один з днів вона була свідком того, як ОСОБА_6 приїхав до свого двору на автомобілі з розбитим обличчям. На її запитання ОСОБА_6 відповів, що ОСОБА_7 зупинив його коли він їхав на автомобілі, а після того, як він опустив скло автомобіля, вдарив кулаком в обличчя;

- показаннями свідка ОСОБА_52 , який пояснив, що в квітні 2019 року він чув сварку між ОСОБА_6 та дружиною ОСОБА_7 біля медпункту. Після цього, в той же день бачив, як ОСОБА_7 зупинив автомобіль ОСОБА_6 , який їхав повз його будинку. Після цього ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_6 в обличчя через відкрите вікно автомобіля, а потім коли ОСОБА_6 намагався поїхати вдарив по його автомобілю;

- показаннями свідка ОСОБА_55 , яка була свідком того, що ОСОБА_6 зупинив ОСОБА_7 біля свого домоволодіння і наполягав на тому, щоб той пройшов у двір та подивився на пошкодження на автомобілі, проте ОСОБА_7 не хотів йти, після чого між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почався конфлікт.

У цьому кримінальному провадженні обстановка й обставини подій, динаміка їх розвитку та об`єктивні ознаки насильницької поведінки обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 до потерпілого ОСОБА_7 свідчать про те, що вона була зумовлена особистою неприязню до ОСОБА_7 , яка виникла спочатку через конфлікт з його цивільною дружиною, та у відповідь на агресивні дії потерпілого, а потім прагненням добитися від нього вирішення питання щодо пошкоджень автомобіля, а після відмови ОСОБА_7 , прагненням завдати йому шкоди з особистих спонукань, а не бажанням протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Агресія обвинувачених явно була спрямована виключно проти потерпілого ОСОБА_7 Жодні докази, досліджені судом, не вказують, що обвинувачені спрямовували свою агресію на інших осіб. І хоча конфлікт і відбувався на вулиці, у громадському місці, однак безпосереднім об`єктом посягання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 було саме здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , а не громадська безпека.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини свідчать, що мотивом конфлікту між обвинуваченими та потерпілим у цьому кримінальному провадженні стали особисті неприязні відносини між ними, що призвело до заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому.

Стороною обвинувачення не надано достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою доказів на підтвердження наявності в діянні обвинувачених складу кримінально караного хуліганства за ознакою грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, не доведено, що крім заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій обвинуваченими, були з боку останніх також і намагання виразити неповагу до громадського порядку.

Зазначене дає підстави для висновку суду про відсутність у діях обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 мотиву явної неповаги до суспільства, що є обов`язковою юридичною ознакою злочину, передбаченого статтею 296 КК України.

Крім того, суд погоджується з доводами сторони захисту в тій частині, що знаряддя спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 не були спеціально пристосованими або заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень, оскільки вказана обставина не підтверджена матеріалами кримінального провадження.

Як слідує з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.03.2019 у справі №749/1092/16-к, спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, пристосовані винною особою для цієї мети наперед або під час вчинення хуліганських дій. Заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень є предмети, які хоча і не піддавались будь-якому попередньому обробленню, але були спеціально підготовлені винним для вказаної цілі та об`єктивно можуть бути використані для нанесення тілесних ушкоджень.

У даному випадку стороною обвинувачення не надано будь-яких беззаперечних доказів того, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 заздалегідь підготували металеву трубу та шланг для нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 . Натомість, як слідує з фактичних обставин даного кримінального провадження, дані предмети перебували на подвір`ї обвинувачених та використовувалися ними для ремонту сільськогосподарської техніки.

Відтак, суд доходить висновку про відсутність в діях обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України і вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 були зумовлені наміром завдати шкоди здоров`ю потерпілого і безпосередньо спрямовані на досягнення цього результату, а тому містять об`єктивні та суб`єктивні ознаки злочину проти особи і повинні бути кваліфіковані за наслідками, які настали в результаті їх протиправних дій, а саме як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я (ч.2 ст.125 КК України), а дії обвинуваченого ОСОБА_5 також за умисне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження (ч.1 ст.122 КК України).

5. Щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 за ч.2 ст.125, ч.1 ст.122 КК України, та винуватості ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України.

Винуватість ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а також винуватість ОСОБА_5 у нанесенні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, за обставин, викладених у вироку доведена та підтверджуються наявними доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_7 , з яких вбачається, що 21.04.2019 він проходив біля домоволодіння ОСОБА_67 по АДРЕСА_1 , де його побачив ОСОБА_6 , який вийшов до нього на вулицю та наніс йому один удар кулаком в обличчя з лівої сторони, а потім схопив за горловину светру на розірвав його. Потім до них підбіг ОСОБА_5 , який металевою трубою наніс йому удар металевою трубою в ділянку спини. Після цього, він вирвався від ОСОБА_67 та побіг по вулиці в бік с. Чечелівка. В цей час ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на автомобілі ВАЗ намагалися його наздогнати, у зв`язку з чим він вибіг на поле. ОСОБА_66 об`їхали та зустріли його заїхавши на поле з іншої сторони. Перебуваючи на полі, ОСОБА_5 наніс йому декілька ударів металевою трубою по тулубу та ногам, в результаті яких відчув сильний різкий біль в області ребер, а ОСОБА_6 у цей час наніс йому декілька ударів гідравлічним шлангом по ногам, в результаті чого він впав на землю. Коли він перебував на землі, ОСОБА_6 наніс йому удар взутою ногою в обличчя та декілька ударів гідравлічним шлангом по різним частинам тіла, а ОСОБА_5 наніс йому один удар кулаком в обличчя та декілька ударів кулаками по різним частинам тіла.

Показання потерпілого ОСОБА_7 в частині нанесення йому тілесних ушкоджень на полі за ФГ «Крона» в с. Чечелівка підтверджується протоколом огляду місця події від 21.04.2019, в ході якого виявлені плями бурого кольору, які згідно висновку експерта від 29.05.2019 мають ймовірне походження від потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом огляду предмету від 20.08.2019, під час якого ОСОБА_64 видав слідчому свій телефон, на якому містяться чотири фотокартки ОСОБА_7 безпосередньо після нападу на нього зі слідами тілесних ушкоджень та пошкодження одягу, які в подальшому роздруковані та долучені до матеріалів кримінального провадження.

Вказані обставини підтверджуються даними протоколу проведення слідчого експерименту від 22.06.2019 та відеофайлами до нього, з яких вбачається як та яким способом потерпілому ОСОБА_7 були нанесені тілесні ушкодження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_7 , як під час досудового розслідування, зокрема при поданні заяви про кримінальне правопорушення від 21.04.2019, при проведенні слідчого експерименту від 22.06.2019, так і в суді послідовно розповідав про обставини вчиненого щодо нього кримінального правопорушення та пояснював, що дійсно тілесні ушкодження йому заподіяні внаслідок дій обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , при цьому чітко відтворював обставини, механізм та локалізацію нанесення ушкоджень, будь-яких суперечностей в ході проведення слідчого експерименту судом не встановлено.

Доводи сторони захисту про те, що не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями обвинувачених та отримання потерпілим ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, в тому числі перелому ІХ ребра грудної клітки справа, спростовуються висновками судово-медичного експерта №47 від 08.05.2019 року, №86 від 26.06.2019 року, з яких вбачається, що потерпілому ОСОБА_7 завдані тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці обох повік лівого та правого ока, лівої гомілки, правого колінного суглобу з переходом на нижню третину стегна, нижнього краю лівої лопатки; саден в ділянці лівого передпліччя, лівого ліктьового суглобу по задній поверхні грудної клітки зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я; забою м`яких тканин лівого гомілково-ступневого суглобу, забійних ран в ділянці лівої та правої надбрівних дуг, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я; перелому ІХ ребра грудної клітки справа, які відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, по критерію тривалого розладу здоров`я. Зазначені тілесні ушкодження були спричинені в результаті не менше 10 дій травмуючої сили, від дії тупого (их) предмета (ів) з обмеженою або відносно обмеженою поверхнею, якими могли бути і металева труба, гідравлічний шланг, взута нога, а також і рука зігнута в кулак, в термін та при обставинах, вказаних потерпілим. Не виключається можливість нанесення тілесного ушкодження у вигляді перелому ІХ ребра грудної клітки металевою трубою. В судовому засіданні експерт повністю підтвердив свої висновки.

Сторона захисту не запропонувала жодного версії розвитку подій, який би пояснював обставини отримання потерпілим ОСОБА_7 всієї сукупності тілесних ушкоджень (не менше 10).

У суду немає підстав вважати, що будь-яка інша особа, ніж обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 завдали легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 .

Показання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які в судовому засіданні категорично заперечували факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , суд оцінює, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.

6. Щодо перекваліфікації злочину публічного обвинувачення на злочин приватного обвинувачення.

Вирішуючи питання щодо можливості перекваліфікації судом злочину публічного обвинувачення на злочин приватного обвинувачення, суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №288/1158/16-к (провадження №13-28кс19), у якій Суд прийшов до висновків, що звернення потерпілого до правоохоронних органів із заявою про вчинення щодо нього злочину без визначення кримінально-правової кваліфікації або з неправильною кваліфікацією є проявом волі на притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, що надає суду право за результатами судового розгляду кримінального провадження, розпочатого за процедурою публічного обвинувачення, ухвалити відповідно до встановлених частиною третьою статті 337 КПК меж судового розгляду обвинувальний вирок з перекваліфікацією діяння на злочин приватного обвинувачення незалежно від позиції потерпілого щодо зміни його правової оцінки.

Якщо потерпілий не подавав заяву про злочин, але до початку чи під час досудового розслідування і/або судового провадження за злочином публічного обвинувачення беззастережно висловився про необхідність застосування щодо винного кримінально-правових заходів примусу, відповідне волевиявлення, зафіксоване у процесуальних документах, є достатньою підставою для здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення після зміни кваліфікації злочину.

У разі перекваліфікації судом діяння на злочин приватного обвинувачення позиція потерпілого про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за злочин публічного обвинувачення не може прирівнюватися до відмови від приватного обвинувачення і не є підставою для закриття кримінального провадження, регламентованою пунктом сьомим частини першої статті 284 КПК України.

Якщо потерпілий не подавав заяви про злочин і до початку чи під час досудового розслідування і/або судового провадження не порушував питання про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності або ж прямо і беззастережно відмовився від обвинувачення (за винятком кримінальних проваджень щодо злочинів, пов`язаних з домашнім насильством), то така позиція зумовлює припинення кримінального провадження шляхом його закриття на підставі пункту сьомого частини першої та частини сьомої статті 284 КПК після перекваліфікації діяння на злочин приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 21.04.2019 від потерпілого ОСОБА_7 було прийнято заяву про вчинене кримінальне правопорушення (т.2 а.с.126-127), у якій він стверджував, що 21.04.2019 біля 10-00 год. ОСОБА_6 із сином ОСОБА_5 нанесли йому тілесні ушкодження металевою трубою, гідравлічним шлангом та ногами.

Під час досудового розслідуванняпотерпілий ОСОБА_7 після проведення судово-медичної експертизи 26.06.2019 звертався із заявою (т.2 а.с.128), у якій просив прийняти міри до ОСОБА_5 , який 21.04.2019 біля 10-00 год. спричинив йому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_7 послідовно наполягав на притягненні ОСОБА_6 , ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за нанесення йому тілесних ушкоджень.

Зазначене волевиявлення потерпілого ОСОБА_7 суд розцінює як підтримання обвинувачення, що свідчить про відсутність процесуальних перешкод для здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. Відтак реалізація судом права за результатами судового розгляду незалежно від думки потерпілого перекваліфікувати діяння на статтю кримінального закону, що передбачає відповідальність за злочин приватного обвинувачення, не є ігноруванням позиції потерпілого щодо притягнення особи до кримінальної відповідальності за такий злочин.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Під час досудового розслідування кримінального провадження дії обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 були кваліфіковані за ч.4 ст.296 КК України, проте вказана кваліфікація не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, тому суд приходить до висновку про необхідність перекваліфікувати дії обвинуваченого з ч.4 ст. 296 КК України на ч.2 ст.125 КК України, оскільки їх винуватість у вчиненні саме цього злочину підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів.

7. Мотиви суду щодо призначення покарання.

Призначаючи покарання, суд керується вимогами статей 65-67 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями) і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд приймає до уваги конкретні обставини скоєного, ступінь тяжкості вчинених кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, яке згідно вимог ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, та кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, який згідно ст.12 КК України, відноситься до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, обставини скоєного, особу обвинуваченого, висновки досудової доповіді стосовно обвинуваченого, а також виходячи з того, що покарання є не тільки карою за вчинений злочин, а має на меті виправлення обвинуваченого, суд приходить до переконання про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 з кількох альтернативних покарань, передбачених ч.1 ст.122 КК України призначити найсуворіше покарання - у виді позбавлення волі, за ч.2 ст.125 КК України призначити найсуворіше покарання - у виді обмеження волі, і зазначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд приймає до уваги конкретні обставини скоєного, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, який згідно ст.12 КК України, відноситься до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, обставини скоєного, особу обвинуваченого, висновки досудової доповіді стосовно обвинуваченого, а також виходячи з того, що покарання є не тільки карою за вчинений злочин, а має на меті виправлення обвинуваченого, суд приходить до переконання про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 з кількох альтернативних покарань, передбачених ч.2 ст.125 КК України, найсуворіше покарання - у виді обмеження волі, яке на думку суду буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018, який набрав чинності 01.07.2020, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, віднесено до кримінальних проступків.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часті, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, відповідно до ст.12 цього Кодексу у редакції Закону, яка діяла на час його вчинення, є злочином невеликої тяжкості, а відповідно до чинної ст.12 КК України у редакції Закону від 22 листопада 2018 року №2617-VIІІ, віднесено до кримінальних проступків.

А кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, відповідно до ст.12 цього Кодексу у редакції Закону, яка діяла на час його вчинення, є злочином середньої тяжкості, а відповідно до чинної ст.12 КК України - нетяжким злочином.

Згідно з п.2 та п.3 ч.1 ст.49 КК України в редакції Закону, яка діяла на час вчинення кримінальних правопорушень, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, та п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Чинні положення п.2 та п.3 ч.1 ст.49 КК України у редакції Закону від 22 листопада 2018 року №2617-VIІІ передбачають, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, та п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Кримінальні правопорушення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вчинили 21 квітня 2019 року, тому на час розгляду кримінального провадження судом зазначені строки давності притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125 та ч.1 ст.122 КК України, а ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушень, передбачених ч.2 ст.125 КК України, минули.

При цьому перебіг давності не зупинявся і не переривався, оскільки обвинувачені не ухилялися від слідства або суду.

На стадії судового розгляду стороною захисту було заявлене клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.122 КК України на підставі ст.49 КК України, проте враховуючи відсутність згоди обвинуваченого на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, у подальшому стороною захисту заявлено усне клопотання про залишення клопотання про закриття провадження без розгляду, яке було задоволено судом.

Згідно з ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Таким чином, кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України зі звільненням ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Питання про долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Перекваліфікувати дії ОСОБА_5 з ч.4 ст.296 КК України на ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за ч.2 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі п.3 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за ч.1 ст.122 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_6 з ч.4 ст.296 КК України на ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання за ч.2 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- одяг потерпілого ОСОБА_7 , а саме: джинсові штани, светр та кофту, які зберігаються в камері схову речових доказів Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області (т.2 а.с.184) - повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

- металеву трубу та гідравлічний шланг, які зберігаються в камеру схову речових доказів Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області (т.2 а.с.191) - знищити;

- марлевий тампон із речовиною бурого кольору, яку вилучено 21.04.2019 під час ОМП, марлевий тампон з речовиною бурого кольору із шприцем, голкою із захисним ковпаком та первинним пакуванням, які зберігаються в камері схову речових доказів Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області (т.2 а.с.211) - знищити;

- чотири фотокартки із зображенням ОСОБА_7 із наявними тілесними ушкодженнями, які долучені до матеріалів кримінального провадження (т.2 а.с.218) - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької ої області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області ОСОБА_1