Справа № 953/6351/24
н/п 1-кс/953/5211/24
"16" липня 2024 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
До Київського районного суду м. Харкова 15.07.2024 надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить розглянути клопотання і винести ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: стіл-станок від швейної машинки ТМ «Singer», чорного кольору зі слідами іржі, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, користування та розпорядження; швейну машинку ТМ «Singer», чорного кольору, з надписами та малюнками золотого кольору, зі слідами користування, власником якої є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, користування та розпорядження; арештоване майно передати на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 10.07.2024 до ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що в період часу з 27.06.2024 по 10.07.2024 невстановлена особа викрала швейну машину «Зінгер» з пошкодженої в результаті обстрілу квартири АДРЕСА_2 .
В ході проведення огляду місця події від 11.07.2024 за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно видав: стіл-станок від швейної машинки ТМ «Singer», чорного кольору зі слідами іржі.
В ході проведення огляду місця події від 11.07.2024 за адресою: м. Харків, вул. Ак. Проскури, навпроти будинку 5а гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 добровільно видала: швейну машинку ТМ «Singer», чорного кольору, з надписами та малюнками золотого кольору, зі слідами користування.
Власником вищевказаного майна є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .
На підставі вищевикладеного, органом досудового розслідування встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегло на собі сліди злочину, а також містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучене майно зберегло сліди кримінального правопорушення та інші дані, що мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, яке було вилучене 11.12.2023.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомив.
В судове засідання власник майна ОСОБА_4 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
11.07.2024 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_3 , в період з 13.00 год. до 13.35 год., в ході якого, згідно протоколу огляду місця події від 11.07.2024, вилучено вказане в клопотанні майно (а.с. 15-17).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
При цьому, задовольняючи клопотання про арешт майна, враховуючи наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає можливим арештоване майно передати на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного майна до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, та попередити останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна. Прийшовши до такого висновку про можливість передати на відповідальне зберігання вказане майно його власнику, слідчий суддя виходить також з необхідності дотримання загальних засад кримінального судочинства, в тому числі недоторканості права власності (ст. 7 КПК України).
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилученого 11.07.2024 в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: стіл-станок від швейної машинки ТМ «Singer», чорного кольору зі слідами іржі; швейну машинку ТМ «Singer», чорного кольору, з надписами та малюнками золотого кольору, зі слідами користування, із забороною відчуження, користування та розпорядження вказаним майном до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Передати стіл-станок від швейної машинки ТМ «Singer», чорного кольору зі слідами іржі; швейну машинку ТМ «Singer», чорного кольору, з надписами та малюнками золотого кольору, зі слідами користування на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Попередити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1