Справа № 489/732/20
Провадження № 1-кп/489/216/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

15 серпня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва матеріали кримінального провадження №0000098 від 10.01.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 ,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме в тому що:

30.11.2019, точний час не встановлений, ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні ТЦ «Епіцентр К» по вул. Херсонське шосе, 1, м. Миколаєва, заволодів майном ТОВ «Епіцентр К» шляхом обману, підмінивши наліпку зі штрих-кодом та артикулом з ящику для інструменту 12,5 з двома органайзерами «STANLEY 1-93-333», вартістю 218,67 грн, на органайзер «STANLEY» (8 з`ємних секцій), вартістю 617,55 грн, чим завдав ТОВ «Епіцентр К» матеріальну шкоду на суму 617,55 грн.

Крім того, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме в тому що:

01.12.2019, точний час не встановлений, ОСОБА_3 , діючи повторно, знаходячись у приміщенні ТЦ «Епіцентр К» по вул. Херсонське шосе, 1, м. Миколаєва, заволодів майном ТОВ «Епіцентр К» шляхом обману, підмінивши наліпку зі штрих-кодом та артикулом товару з ящику для інструменту 12,5 з двома органайзерами «STANLEY 1-93-333», вартістю 218, 67 грн, на органайзер «STANLEY» (25 з`ємних секцій), вартістю 551,53 грн, чим завдав ТОВ «Епіцентр К» матеріальну шкоду на суму 551,53 грн.

Крім того, 14.12.2019, точний час не встановлений, ОСОБА_3 , діючи повторно, знаходячись у приміщенні ТЦ «Епіцентр К» по вул. Херсонське шосе, 1, м. Миколаєва, заволодів майном ТОВ «Епіцентр К» шляхом обману, підмінивши наліпку зі штрих-кодом та артикулом товару з ящику для інструменту 12,5 з двома оргнайзерами «STANLEY 1-93-333», вартістю 218,67 грн, на органайзер «STANLEY» (8 з`ємних секцій), вартістю 617,55 грн, чим завдав ТЦ «Епіцентр К» матеріальну шкоду на суму 617,55 грн.

Крім того, 15.12.2019, точний час не встановлений, ОСОБА_3 , діючи повторно, знаходячись у приміщенні ТЦ «Епіцентр К» по вул. Херсонське шосе, 1, м. Миколаєва, заволодів майном ТОВ «Епіцентр К» шляхом обману, підмінивши наліпку зі штрих-кодом та артикулом товару з органайзером «STANLEY» пластмасового з 11 відділеннями 1-92-736, вартістю 142,02 грн, на органайзер «STANLEY» (25 з`ємних секцій), вартістю 551,53 грн, чим завдав ТОВ «Епіцентр К» матеріальну шкоду на суму 551,53 грн.

Крім того, 08.01.2020 в період часу з 17:48 по 18:17 годин ОСОБА_3 , діючи повторно, знаходячись у приміщенні ТЦ «Епіцентр К» по вул. Херсонське шосе, 1, м. Миколаєва, заволодів майном ТОВ «Епіцентр К» шляхом обману, підмінивши наліпку зі штрих-кодом та артикулом товару з обприскувача «Hagsen», вартістю 63,96 грн, на ручний обприскувач «Comfort Gardena» (1,0 л), вартістю 249,15 грн, чим завдав ТОВ «Епіцентр К» матеріальну шкоду на суму 249,15 грн.

Крім того, 09.01.2020 в період часу з 17:30 по 17:49 годин ОСОБА_3 , діючи повторно, знаходячись у приміщенні ТЦ «Епіцентр К» по вул. Херсонське шосе, 1, м. Миколаєва, заволодів майном ТОВ «Епіцентр К» шляхом обману, підмінивши наліпку зі штрих-кодом та артикулом товару з обприскувача садового «Forte OP», вартістю 94,50 грн, на обприскувач «Hobby 125 Gloria» (1,25 л), вартістю 582,50 грн, чим завдав ТОВ «Епіцентр К» матеріальну шкоду на суму 582,50 грн.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник просили закрити кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчинених обвинуваченим діянь.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судом встановлено, що на час вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» передбачала настання адміністративної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати (ч. 1 ст. 51) та повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню (ч. 2 ст. 51). При цьому, викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ, статті 169 Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно зі ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік», у 2019 році станом на 1 січня був установлений прожитковий мінімум для працездатної особи в розмірі 1921 грн.

За такого, у 2019 році станом на час вчинення інкримінованих обвинуваченому діянь кримінальна відповідальність наставала за викрадення чужого майна шляхом шахрайства на суму, яка перевищувала 192,10 грн (1921 х 50% х 0,2).

Згідно зі ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік», у 2020 році станом на 1 січня був установлений прожитковий мінімум для працездатної особи в розмірі 2102 грн.

За такого, у 2020 році станом на час вчинення інкримінованих обвинуваченому діянь кримінальна відповідальність наставала за викрадення чужого майна шляхом шахрайства на суму, яка перевищувала 210,20 грн (2102 х 50% х 0,2).

Однак, станом на даний час ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» діє в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024, та передбачає настання адміністративної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 51) та дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за заволодіння чужим майном шляхом шахрайства настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Також відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За такого, оскільки Законом України від 18.07.2024 № 3886-IX пом`якшена кримінальна відповідальність через підвищення розміру вартості майна - предмета кримінального правопорушення до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання чинності таким законом.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Крім того, згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 345/3522/18, «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності. Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі. Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК».

Таким чином, внесені Законом України від 18.07.2024 № 3886-IX зміни до ст. 51 КУпАП призвели до декриміналізації діяння щодо викрадення майна, вартість якого станом на час його викрадення шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у зв`язку з чим дія вказаного Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

За такого, у зв`язку з декриміналізацією станом на даний кримінальна відповідальність передбачена за викрадення у 2019 та 2020 роках чужого майна шляхом шахрайства на суму, яка перевищує 1921грн (1921 х 50% х 2) та 2102 грн (2102 х 50% х 2) відповідно.

Натомість згідно з пред`явленим ОСОБА_3 обвинуваченням вартість майна, яким він заволодів шляхом шахрайства, станом на дату вчинення інкримінованих діянь становить менше 1921 грн у 2019 році та 2102 грн у 2020 році за кожним епізодом злочинної діяльності, внаслідок чого вчинені ним діяння на теперішній час не належать до кримінальних правопорушень і тому не передбачають настання кримінальної відповідальності.

Таким чином, оскільки під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, та обвинувачений згоден на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, тому вказане є підставою для закриття кримінального провадження на цій підставі.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження, тому застосований щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави необхідно скасувати.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Під час судового розгляду ухвалою суду від 12.07.2024 відносно ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 60560 грн.

Відповідно до повідомлення ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» від 01.08.2024 № 2160/40-24, а також квитанції № 0.0..1 від 29.07.2024 застава у розмірі 60560 грн за ОСОБА_3 внесена заставодавцем ОСОБА_7 відповідно до ухвали Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12.07.2024 у справі № 489/732/20 на депозитний рахунок № UA0016294 в ДКС України м. Київ, отримувач Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області.

Враховуючи, що внесена за обвинуваченого застава на час постановлення даної ухвали не звернена в дохід держави, запобіжний захід підлягає скасуванню та від заставодавця ОСОБА_7 надійшла заява про повернення йому вказаної суми застави, тому зазначене на підставі ч. 11 ст. 182 КПК України є підставою для повернення застави заставодавцю.

Керуючись статтями 284, 370, 374, 376 КПК України, суд

постановив:

Кримінальне провадження №0000098 від 10.01.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, - закрити на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: скріншоти - додатки до протоколу, CD-R диски з відеозаписами залишити в матеріалах кримінального провадження (досудового розслідування).

Застосований щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у виді застави скасувати.

Заставу у розмірі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн, внесену за ОСОБА_3 відповідно до ухвали Ленінського районного суду міста Миколаєва 12.07.2024 у справі № 489/732/20 на депозитний рахунок № UA0016294 в ДКС України м. Київ, отримувач Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, відповідно до квитанції № 0.0..1 від 29.07.2024 повернути заставодавцю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1