СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1743/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002368 від 22.07.2024 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Овруч Житомирської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю : прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва направлено для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002368 від 22.07.2024 стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до обвинувального акта , водій ОСОБА_3 18.07.2024 приблизно о 22:00год., керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Renault Trafik» з реєстраційними номерними знаками НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною вул. Кільцева дорога у м. Києві у напрямку руху від вул. Зодчих до вул. Литвиненка Вольгемут, зі швидкістю приблизно 70 км./год., допустив порушення вимог п. 1.3, п. 1.4, абз. 1 п. 1.5, п. 12.1, 12.2, 12.3, 12.4, Правил дорожнього руху України:

- п. 1.3 вказує про те, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

- п. 1.4. вказує, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила;

- абзац перший п. 1.5, вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров'ю громадян завдавати матеріальних збитків;

- п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

- 12.2 У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

- 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

- 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України, з боку водія ОСОБА_3 , виявились у тому, що він, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, умисно, ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Trafik» з номерними знаками НОМЕР_1 , нехтуючи застосуванням безпечних прийомів керування, наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, маючи об`єктивну змогу спостерігати за показниками спідометру та обрати безпечну на даній ділянці швидкість руху, враховуючи погодні умови та відповідну дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу і безпечно керувати ним, відповідно не відреагував на її зміну, в результаті чого не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Citroen C-Elysee», з номерними знаками НОМЕР_2 після чого скоїв наїзд на нерухомий транспортний засіб автомобіль марки «Volkswagen Cadi» з номерними знаками НОМЕР_3 . В наслідок зіткнення транспортних засобів автомобіль марки «Volkswagen Cadi» з номерними знаками НОМЕР_3 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 спричинивши останньому тілесні ушкодження.

Так, під час первинно відомого звернення за медичною допомогою 18.07.2024 о 22 годині 05 хвилин (під час огляду лікарем/лікарями швидкої медичної допомоги), з урахуванням даних, що віддзеркалюють послідуюче звернення по медичну допомогу (у тому числі, проведених інструментальних досліджень), є підстави стверджувати, що у ОСОБА_5 , клінічними лікарями було виявлене таке тілесне ушкодження: відкрита травма правого гомілково-ступеневого суглобу: рана (визначена клінічними лікарями як забійно-рвана, без опису морфології) правого гомілково-ступеневого суглобу, яка має сполучення із ділянкою перелому медіальної кісточки правої гомілки (без зміщення уламків)….

Виходячи з того, що у звичайному клінічному перебігу, відновлення порушення анатомічної цілісності травмованої кістки (байдуже, чи було проведено оперативне втручання чи було обрано консервативну тактику лікування) та початок відновлення порушеної функції травмованої ділянки (по місцю утворення виявлених переломів, враховуючи функціональне навантаження травмованої ділянки правої гомілки) у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк понад 21 добу. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальновизначеного судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості, а тому є підстави, виявлене тілесне ушкодження, відносити до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, відповідно п. п. 1.5.2, 2.2.1/в. та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України».

Характер та локалізація виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події, свідчать про те, що вказане тілесне ушкодження утворилося від дії тупих твердих предметів, у строк 18.07.2024 (до 22 години 05 хвилин), внаслідок транспортної пригоди - зіткнення автомобіля (який рухався) із пішоходом, який у момент первинного контакту перебував у вертикальному або наближеному до нього положенні

Порушення вимог п. 1.3, п. 1.4, абз. 1 п. 1.5, п. 12.1, 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, водієм ОСОБА_3 , що призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді заподіяння ОСОБА_5 середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, знаходяться у прямому причинному зв`язку.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його на підстав ст. 46 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання обвинуваченого. Підтвердив факт примирення з обвинуваченим та повне відшкодування останнім заподіяної йому шкоди.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та доданні до нього матеріали, суд дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч.2 ст.284 КПК України.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р. "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Також суд враховує висновки щодо застосування ст. 46 КК України, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №439/397/17, а саме: звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим базується, зокрема, на принципах гуманізму та економії кримінальної репресії. З огляду на ці принципи, саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 КК України.

При вирішенні клопотання суд враховує те, що ОСОБА_3 є особою раніше не судимою, обвинувачується у вчиненні необережного злочину невеликої тяжкості, під час керування транспортним засобом не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вину визнав повністю та розкаявся у вчиненому, відшкодував шкоду, з потерпілою примирився.

Враховуючи викладене, обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні, суд покладає на обвинуваченого, з огляду на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) про те, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись статтями 46 КК України, 100, 124, 284, 314 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого із потерпілими.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про яке внесено 22.07.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002368 - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, а саме: 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп. за проведення судово - медичної експертизи № СЕ-19/111-24/45135-ІТ від 25.09.2024.

Речові докази: автомобіль марки «Citroen C-Elysee», д.н.з. НОМЕР_2 , який залишено на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , - залишити у володінні останнього; автомобіль марки «Volkswagen Cadi», д.н.з. НОМЕР_3 , який залишено на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , - залишити у володінні останнього; автомобілем марки «Renault Trafik», д.н.з. НОМЕР_1 , який залишено на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , - залишити у володінні останнього.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1