ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2527/24 Справа № 213/2871/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000233 від 21.10.2022 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на момент затримання фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на теперішній час тримається під вартою в державній установі «Криворізька установа виконання покарань ( АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 20.01.2021 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2024 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2021 року, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років.

Вирішено питання щодо обрахування початку строку відбування покарання, запобіжного заходу, долі речових доказів та стягнення витрат на залучення експерта.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/22 від 12.08.2022) в Україні введено воєнний стан.

21.10.2022 приблизно о 11:00 годині ОСОБА_8 , перебуваючи на території ринку «ПГЗК» житлового масиву «Південний» по АДРЕСА_4 , де підійшов до раніше йому незнайомого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та помітив в правій кишені куртки останнього мобільний телефон, та у нього раптово виник прямий умисел на таємне викрадення чужого майна шляхом вільного доступу з корисливих мотивів з метою особистого збагачення.

Так, ОСОБА_8 , реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, діючи повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю уваги з боку інших осіб, зокрема ОСОБА_9 , підійшов ззаду до останнього, та таємно викрав, обережно діставши своєю правою рукою з правої кишені куртки потерпілого мобільний телефон «Realme», моделі «С25Y» сірого кольору, IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , вартість якого складає 4166,67 гривень, і утримуючи викрадене майно при собі, швидко покинув місце вчинення правопорушення, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Доводи апеляційних скарг:

Не погодившись з вироком суду 1-ї інстанції, захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.05.2024 року стосовно ОСОБА_8 скасувати та ухвалити відносно останнього виправдувальний вирок.

Апеляційні вимоги мотивує тим, що суд взагалі не взяв до уваги істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені під час досудового розслідування, а також під час розгляду провадження в суді.

Звертає увагу, що має місце порушення прав обвинуваченого під час його першочергового затримання: останньому не роз`яснено право не свідчити проти себе, право на адвоката та не надано адвоката під час фактичного затримання.

Під час досудового слідства не зібрано та не наведено достатніх, належних доказів вини ОСОБА_8 в інкримінованому йому діянні, і під час судового розгляду такі докази не виявлені. Наголошує, що обвинувачення повністю не обґрунтоване, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_8 та наслідками інкримінованого кримінального правопорушення.

Звертає увагу, що речовий доказ - мобільний телефон «Realme» вилучений, долучений до матеріалів провадження та зберігався всупереч вимогам діючого законодавства, вимогам кримінального процесуального закону та іншим нормативним актам. На момент розгляду провадження в суді речовий доказ мобільний телефон «Realme», втрачений потерпілим, якому його було ввірено на зберігання. Судом вказаний речовий доказ не досліджувався. Вважає такий доказ неналежним та недопустимим.

Звертає увагу, що протокол затримання та огляду ОСОБА_8 від 21.10.2023 року складався у відділенні поліції, проводилась відеофіксація, проте, не зазначено на який пристрій, ким саме проводилась відеофіксація. ОСОБА_8 не роз`яснено право на захист та право не свідчити проти себе. Особи, які брали участь, не встановлені, документи їх не перевірені, їм права та обов`язки також не були роз`ясненні. Протокол не складався за участю понятих, а лише підписувався ними.

Зазначає, що протокол впізнання обвинуваченого потерпілим не містить доказів того, що потерпілий попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань.

Вважає, що внесення відомостей в ЄРДР у даному кримінальному провадженні відбулося з порушенням вимог діючого законодавства.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Позиції сторін в суді :

Захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , підтримала свою апеляційну скаргу в повному обсязі, просила її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційну скаргу свого захисника ОСОБА_7 підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого, просила її залишити без задоволення.

Висновки суду:

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу , та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 гл. 28 КПК України, досліджені судом 1-ї інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи. Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації судом 1-ї інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.4 ст. 185 КК Україниу колегії суддів сумнівів не викликає.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, місцевий суд, ретельно перевіривши зібрані під час досудового розслідування та надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_8 було пред`явлено обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України, навів детальний аналіз усіх досліджених доказів і дав належну оцінку кожному з них та їх сукупності у взаємозв`язку. При цьому констатував, що за встановлених фактичних обставин провадження дії ОСОБА_8 охоплюються складом ч. 4 ст. 185 КК України, а саме за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Зокрема, такого висновку суд дійшов на підставі аналізу показань допитаних в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також фактичними даними, що містяться у

- рапорті старшого інспектора-чергового ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 , за змістом якого 21.10.2022 о 11:22 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що на Югоківському ринку щойно витягли у знайомого телефон в черзі. Крадіїв бачать зараз (вважають що це ті самі особи які його вкрали), але не підходять, прохають прискоритись. Марку та модель телефону зараз надати не може. Заявник: ОСОБА_15 (т. 2 а.с. 5);

- заяві, зі змісту якої вбачається, що потерпілий ОСОБА_9 просить органи поліції притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 21.10.2022 року о 11:20 год., перебуваючи біля торгових павільйонів на ринку «ПГЗК» у Інгулецькому районі таємно викрала його мобільний телефон Realme С25 сірого кольору у чохлі-книжці чорного кольору із сім-картою НОМЕР_3 (т. 2 а.с. 6);

- протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.10.2022, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час якого було виявлено та вилучено в лівій кишені його куртки мобільний телефон «Realme» IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , сірого кольору. Місце затримання: біля ТЦ «Аркада» по пр. Металургів м. Кривий Ріг (т. 2 а.с. 8-12);

- протоколі огляду предмету від 21.10.2022 року, а саме: добровільно наданої потерпілим ОСОБА_9 пластикової карти від sim-карти оператора «Київстар» мобільний телефон НОМЕР_4 (т. 2 а.с. 22, 23-24). За результатом огляду дану sim-карту вилучено та запаковано у спеціальний пакет поліції KIV 21499238;

- постанові про приєднання пластикової картки до сім картки мобільного оператора «Київстар» абонентський номер НОМЕР_4 в якості речового доказу, що має значення для кримінального провадження та приєднання його до матеріалів кримінального провадження (т. 2 а.с. 25, 26);

- протоколі пред`явлення особи для впізнання від 21.10.2022 року, за результатами якого свідок ОСОБА_16 впізнав особу під № 2 ( ОСОБА_8 ), зазначивши, що це саме та особа, яка викрала мобільний телефон (т. 2 а.с. 28-30);

- протоколі пред`явлення речей для впізнання від 22.10.2022 року, в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав під № 2 належний йому мобільний телефон (т. 2 а.с. 31-33);

- протоколі огляду речі від 22.10.2022 року, а саме: мобільного телефону «Realme» IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 (т. 2 а.с. 34-37);

- постанові про приєднання мобільного телефону «Realme» IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 в якості речового доказу, що має значення для кримінального провадження (т. 2 а.с. 38). Мобільний телефон повернуто потерпілому під зберігальну розписку (т. 2 а.с. 39);

- протоколі проведення слідчого експерименту від 22.10.2022 року, в ході проведення якого ОСОБА_8 в присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_17 показав всі обставини крадіжки мобільного телефону: зупинився біля одного з торгівельних павільйонів на ринку «ПГЗК», вказав, що на цьому місці, біля прилавку, знаходився потерпілий, він побачив в прорізі кишені штанів мобільний телефон, витягнув його з кишені, після чого направився на зупинку громадського транспорту «9-й квартал», сів на маршрутку та направився на ринок «Соцмісто» (т. 2 а.с. 47-49);

- висновку експерта № СЕ-19/104-22/33523-ТВ від 27.10.2022 (т. 2 а.с. 58-61), яким визначено, що:

ринкова вартість мобільного телефону марки «Realme», моделі «С25Y» 4/128 GB, (RMX3269), в робочому та непошкодженому стані, без комплекту передбаченого виробником, станом на 21.10.2022, могла складати 4166,67 грн.

ринкова вартість сім-карти «Київстар» не визначалась, оскільки сім-карта мобільного оператора є ідентифікаційним модулем абонента, який є засобом надання послуг мобільного зв`язку та відновлюється в центрах продажів і обслуговування оператора зв`язку безкоштовно;

вирішити питання стосовно ринкової вартості чохлу типу «книжка» чорного кольору до мобільного телефону марки «Realme», С25Y 4/128 GB, модель RMX3269 не виявилось можливе, оскільки у експерта відсутні вихідні дані, а саме: марка, модель або артикул чохла та в постанові слідчого зазначено: «.. інші вихідні дані відсутні...».

Так, відповідно до показань потерпілого ОСОБА_9 , він є військовим військової частини НОМЕР_5 . Купив мобільний телефон в Олександрівці , в кіоску за 4 500 грн., документи та чеки він викинув. У вказаний день був на ринку ПГЗК, стояв у черзі і у нього в цей момент вкрали - витягли цей телефон, яким чином, він не знає. Він звернувся до поліції про крадіжку мобільного телефону, на той момент він пам`ятав його марку, яку і повідомив поліції. Потім його викликали до поліції і там він впізнав свій телефон - в кабінеті на дивані лежало декілька різних телефонів і він зразу впізнав свій. Йому повернули телефон під розписку. Проте він є учасником реальних бойових дій, іншого телефону у нього не було і він взяв його з собою на війну в гарячі точки і в окопах під час бойових дій цей телефон був загублений.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що працює на ринку ПГЗК. У вказаний час вона знаходилась на ринку, на своєму робочому місті, у неї покупців не було і вона навпроти себе бачила потерпілого, який стояв у черзі разом з жінками, потерпілий стояв до неї спиною. В цей момент вона побачила, як до потерпілого ззаду підійшов обвинувачений і витягнув з його кишені темний предмет та пішов в напрямок трамвайної колії. Обвинувачений витягнув цей предмет дуже швидко, потерпілий нічого не помітив. З обвинуваченим був ще один хлопець, вони стояли біля її прилавку і вона їх помітила. Вона крикнула потерпілому - «у вас гаманець викрали», той почав дивитись і виявив, що гаманець є, проте немає мобільного телефону. В судовому засіданні вона без сумнівів впізнала обвинуваченого, як особу, яка витягнула ту річ у потерпілого з гаманця і стверджує, що це саме він вчинив крадіжку, очевидцем якої вона була.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він працює заступником сектору кримінальної поліції. 21.10.2022 року він чергував разом з Коростишовим , був виклик по лінії 102 про крадіжку телефону, він на місто крадіжки, там у гр. ОСОБА_20 встановили прикмети крадія, по яким вони прийшли до висновку, що ці прикмети підходять до раніше судимої особи, а саме: ОСОБА_8 , який неодноразово приходив до пробації. Вони поїхали на ринок Соцміста і там помітили ОСОБА_8 , який також їх побачив і сам підійшов до них, знаючи, що вони поліцейські і повідомив їм про крадіжку телефону. Він показав ОСОБА_8 службове посвідчення і запитав - чи не скоював він крадіжку мобільного телефону на ринку ПГЗК, на що той відповів, що скоював - «так трапилось, каюсь». Тоді він повідомив ОСОБА_8 в чому він підозрюється, повідомив, що він має право мати захисника і що він фактично затриманий і вони поїхали до райвідділу, де склали протокол затримання. Кайданки на ОСОБА_8 не одягали.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він був слідчим у цьому кримінальному провадженні, в його робочому кабінеті ОСОБА_8 добровільно видав мобільний телефон - і все це відбувалось через встановлені законом процедури - роз`яснення прав, складання протоколів, залучення понятих, відео фіксація тощо. Примусу не було, кайданки не надягали, ОСОБА_8 діяв вільно.

Допинаий в судовому засіданні свідок сторони захисту - ОСОБА_13 , який викликався за клопотанням захисника (прокурор у свою чергу заперечував стосовно його допиту), пояснив, що в 20-х числах жовтня він та обвинувачений, якого він знає, зустрілись та зайшли на ринок ПГЗК за цигарками, це було приблизно - обід-після обіду. По ринку ходили приблизно хвилин 5-10, йшли разом. Був момент, що він зупинився, щось подивитись, а обвинувачений пішов далі, потім він його наздогнав. Потім вони вийшли з ринку та поїхали на ринок Соцміста, обвинувачений хотів купити собі джинси. Там їх зупинили поліцейські з Інгулецького району, він їх впізнав, оскільки раніше був неодноразово засуджений та провели поверховий огляд, нічого у них не виявили. Потім обвинуваченого відвели в бік - не примушували і не заламували - обвинувачений відійшов разом з поліцейськими у бік. Примусу, погроз, нецензурної лайки від поліцейських не було. Поліцейські їм нічого не підкидували. Його особисто не допитували. Він залишився стояти і не чув, про що розмовляли поліцейські та обвинувачений. Потім йому сказали, що він вільний, а обвинуваченого забрали.

Суд апеляційної інстанції не знаходить підстав сумніватися в достовірності цих показань свідків, вони є логічними, послідовними і узгодженими як між собою, так і з іншими вказаними письмовими доказами у провадженні, доповнюють один одного.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого у зазначеному злочині чи повідомили неправдиві показання. Із матеріалів провадження істотних суперечностей, які б впливали на правильність установлення фактичних обставин провадження, у цих показаннях не вбачається.

Показання обвинуваченого ОСОБА_8 про невизнання своєї вини апеляційний суд вважає способом захисту для уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Твердження сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому злочину, спростовуються показами свідка ОСОБА_10 , яку було допитано безпосередньо в судовому засіданні, з попередженням про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову від показань. Ії свідчення прямо вказують на ОСОБА_8 , який вчинив крадіжку за тих обставин, які викладені в обвинувальному акті та є аналогічними зі свідченнями, наданими нею під час досудового розслідування. Жодних підстав для сумнівів таких показань не встановлено.

Судом першої інстанції було перевірено твердження обвинуваченого щодо морального тиску на нього з боку працівників поліції, внаслідок чого він під час досудового розслідування погодився сказати, що це він вчинив крадіжку. Проте, на виконання ухвали суду від 21.12.2023 року до суду надійшла постанова від 01.04.2024 старшого слідчого ТУ ДБР про закриття кримінального провадження, в якій зазначається, що в ході досудового розслідування не отримано жодних достатніх та об`єктивних даних, які б свідчили про застосування до ОСОБА_8 працівниками поліції ВП № 7 насильства або погроз застосування насильства та інших незаконних дій, а доводи ОСОБА_8 є необґрунтованими, нічим не підтвердженими, що дає підстави вважати, що він міг заявити про застосування до нього заходів психологічного впливу працівниками поліції з метою дискредитації працівників правоохоронних органів та можливості уникнення таким чином кримінальної відповідальності за скоєний ним злочин; у свою чергу встановлено, що працівники поліції діяли в рамках наданих їм повноважень, не перевищуючи їх, відповідно до норм діючого законодавства України (т.3, а.с. 13-18).

Апеляційні доводи сторони захисту, що під час досудового розслідування було порушено право на захист ОСОБА_8 , колегія суддів вважає необґрунтованими. Як вбачається з оскарженого вироку та матеріалів даного провадження, такі доводи були предметом розгляду в суді першої інстанції. Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що такі доводи сторони захисту повністю спростовуються дослідженими доказами, наявними в матеріалах даного кримінального провадження.

Як вбачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.10.2022 року, ОСОБА_8 було затримано 21.10.2022 року о 12:30 год. біля торгівельного центру «Аркада» по пр. Металургів м. Кривий Ріг (Соцмісто). У свою чергу враховані і показання свідка сторони захисту - ОСОБА_13 , згідно яких під час затримання ОСОБА_8 фізичного або морального (психологічного) тиску та/або впливу з боку працівників поліції до нього не було. Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.10.2022 ОСОБА_8 повідомлено підстави затримання, роз`ясненні права згідно з ч. 3 ст. 42 КПК України, в тому числі і право не говорити нічого з приводу підозри проти нього або в будь-який момент відмовитися відповідати на запитання. Протокол підписаний ОСОБА_8 та двома понятими, вказана слідча дія фіксувалась відеозаписом на службову відеокамеру інспектором криміналістом. Згідно даного відеозапису також було проведено обшук ОСОБА_8 в присутності понятих, під час якого ОСОБА_8 повідомив, що вкрадений ним мобільний телефон знаходиться в його кишені, і він його добровільно видає слідчому, претензій до поліцейських щодо свого затримання не має, зауважень та доповнень до даної слідчої дії не має (т. 2 а.с. 8-12).

Як вбачається з матеріалі даного провадження, 21.10.2022 року, тобто в день затримання ОСОБА_8 , йому відповідним Дорученням було призначено безоплатного захисника з регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги у Дніпропетровській області (т. а.с. 13-14). Повідомлення про підозру ОСОБА_8 та його допит в якості підозрюваного проводився 22.10.2022 року в присутності захисника. Згідно протоколу допиту ОСОБА_8 від 22.10.2022 року в присутності захисника ОСОБА_17 повідомив всі обставини вчинення крадіжки мобільного телефону, які з його слів були надруковані і ним прочитані, зауважень та доповнень не надійшло (т. 2 а.с. 46). Наступна слідча дія - проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 також проводилась в присутності його захисника ОСОБА_17 та фіксувалась на службову відеокамеру. Так, ОСОБА_8 в присутності захисника показав всі обставини вчинення крадіжки мобільного телефону 21.10.2022 року безпосередньо на місті вчинення крадіжки - на ринку ПГЗК, зауважень до слідчої дії не було.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ОСОБА_8 не був обмежений у своїх законних правах, мав захисника з дня свого затримання і всі наступні слідчі дії з ним проводились в присутності цього захисника, жодних претензій, зауважень, питань, пропозицій щодо проведення слідчих дій ні від захисника, ні від ОСОБА_8 не надходило, підстав сумніватись в добровільності позицій ОСОБА_8 та його захисника під час досудового розслідування не встановлено. Тому, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 не підлягають задоволенню в цій частині.

Доводи сторони захисту щодо відсутності доказів того, що протокол впізнання обвинуваченого потерпілим не містить попередження потерпілого про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, не беруться до уваги колегією суддів апеляційної інстанції, оскільки в матеріалах даного провадження відсутній протокол впізнання обвинуваченого потерпілим. Натомість, протокол пред`явлення особи для впізнання від 21.10.2022 року, за результатами якого свідок ОСОБА_16 впізнав особу під № 2 ( ОСОБА_8 ), зазначивши, що це саме та особа, яка викрала мобільний телефон (т. 2 а.с. 28-30), відповідає вимогам ст. 231 КПК України. Колегія суддів звертає увагу, що відомості про наявність у свідка ОСОБА_16 підстав оговорювати обвинуваченого в матеріалах справи відсутні та стороною захисту не надані.

Доводи сторони захисту щодо внесення відомостей до ЄРДР з порушенням вимог діючого законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК визначено, що до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України такі відомості слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів даного провадження, 21.10.2022 року надійшло повідомлення зі служби 102 про вчинення злочину - викрадення телефону (т. 2 а.с. 5), відомості про яке у встановлений ч. 1 ст. 214 КПК України строк було внесено в ЄРДР (т.2 а.с. 1). Після чого було проведено досудове розслідування по даному кримінальному провадженню та здійснено зібрання доказів у даному кримінальному провадженні.

Також слід зазначити, що однією зі складових відомостей, які слідчий (прокурор) вносить до ЄРДР, є попередня кваліфікація. Тобто зважаючи на той факт, що відомості (короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, та його попередня кваліфікація) вносять до здійснення досудового розслідування, лише згодом стане зрозуміло, чи була попередня кваліфікація, яку внесено до ЄРДР, відповідною вчиненому діянню, або внесено припущення, яке не було підтверджено, і діяння має іншу кваліфікацію.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 9 вересня 2020 року (справа № 761/28347/15-к, провадження № 51-500км18), витяг з ЄРДР у розумінні ч. 2 ст. 84 КПК є електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, що використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру.

Витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів у розумінні ст. 84 КПК, а лише підтверджує свідчення фіксації правоохоронним органом фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінального правопорушення.

Отже, твердження сторони захисту про наявність порушень вимог діючого законодавства при внесенні відомостей до ЄРДР не знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду, а наявність прізвища ОСОБА_8 у витягу з ЄРДР не є тим істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Доводи сторони захисту щодо недопустимості та неналежності речового доказу - мобільного телефону «Realme», що був втрачений потерпілим, якому його було ввірено на зберігання, через що його не було досліджено судом, є необґрунтованими.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що втрата зазначеного мобільного телефону потерпілим не спростовує жодної обставини, які викладені в обвинувальному акті і не є перешкодою для постановлення об`єктивного та законного рішення.

Суд першої інстанції вірно встановив, що з протоколу затримання ОСОБА_8 та відео фіксації вказаної слідчої дії, ОСОБА_8 в кабінеті слідчого в присутності двох понятих добровільно видав мобільний телефон в чохлі типа книжка. Слідчий зафіксував на відеозапис зовнішній вигляд виданого мобільного телефону, зняв чохол і зафіксував заводські дані на задній панелі цього мобільного телефону - «realmy» IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , зафіксував на відео, що виданий мобільний телефон в робочому стані без пошкоджень - було показана робоча панель та зафіксовано робочий стан - на включеному екрані видно позначку оператора КИЇВСТАР , позначку акумулятора - 54%, дата - 21.10.2022, час - 16:05, позначка, що телефон заблокований, при цьому ОСОБА_8 повідомив, що не знає відповідного коду для розблокування панелі, зафіксовано, що екран мобільного телефону цілий та в захисному склі. Дані мобільного телефону внесені до протоколу затримання, мобільний телефон при понятих та ОСОБА_8 запаковано в спеціальний пакет Національної поліції, що також зафіксовано на відео.

В подальшому вказаний мобільний телефон під час слідчої дії - пред`явлення речей для впізнання в присутності понятих був серед інших трьох мобільних телефонів впізнаний потерпілим, що підтверджується протоколом пред`явлення речей для впізнання від 22.10.2022 року (т. 2 а.с. 31-33).

Протоколом огляду від 22.10.2022 всі дані зазначеного мобільного телефону та сім карти внесені до протоколу та зафіксовані на фото, які у вигляді фото таблиці додані до протоколу (т. 2 а.с. 34-37).

Постановою слідчого від 22.10.2022 року вказаний мобільний телефон визнаний та долучений в якості речового доказу по даному кримінальному провадженню (т. 2 а.с. 38) та повернутий під зберігальну розписку потерпілому (т. 2 а.с. 39).

Згідно висновку експерта від 27.10.2022 року ринкова вартість зазначеного мобільного телефону в робочому стані без пошкоджень, без комплекту передбаченого виробником, станом на 21.10.2022 могла складати 4166,67 грн. (т. 2 а.с. 58-61).

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні жодні сумніви щодо речового доказу - вищезазначеного мобільного телефону, який був предметом крадіжки в даному кримінальному провадженню і добровільно виданий ОСОБА_8 , і повні відомості про який зафіксовано документально та на відеозапис.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає вирок законним, обґрунтованим, вмотивованим і справедливим, та доходить висновку, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого не підлягає задоволенню, а відтак, вирок суду першої підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404-419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2024 року стосовно ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4