ВИРОК

Іменем України

28.10.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

провівши у відкритому судовому засіданні розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001807 від 06.07.2019 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Залізничного районного суду м. Львова від 25.09.2023 року за ч. 4 ст. ст. 185, ст.ст. 70,72 КК України до 5 (п`яти) років 6 (шість) місяців позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , обвинувачується в тому, що 06.07.2019 близько 07:00 години, він перебуваючи у АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, переслідуючи корисливі мотиви, умисно, повторно, шляхом вільного доступу, незаконно заволодів скутером марки «Honda SGX 50» 01.05.1997 року випуску, чорного кольору без дорожнього номерного знаку, вартістю 13 000 гривень, власником якого є ОСОБА_6 , завдавши останньому матеріальну шкоду на суму 13 000 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 з участю його захисника адвоката ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі з обставин, викладених в обвинувальному акті. Свої дії пояснив необдуманістю щодо настання негативних наслідків. Просить суворо його не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в ході судового слідства дослідженими безпосередньо під час судового розгляду доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст.337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються вірно органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки він вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Залізничного районного суду м. Львова від 25.09.2023 року, та який на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання (не на постійній основі) за адресою: АДРЕСА_3 письмових скарг на нього не поступало та інших даними про наявність компрометуючих матеріалів ТзоВ «УК «Збоїща» не володіє.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, не встановлено.

За змістом статтей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

У відповідності до позиції, висловленої у постанові Верховного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № № 205/7091/16-к (№ 51 - 1532 км 19), поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, наслідки вчинення кримінального правопорушення. Суд враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини та щире каяття.

Також суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який характеризується посередньо та неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за незаконне заволодіння транспортним засобом, востання вироком Залізничного районного суду м.Львова від 25.09.2023 року, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 70, 72 КК України до 5 (п`яти) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Враховуючи вищевказі дані щодо особи обвинуваченого, загальні засади призначення покарання - законність, справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів, а також враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, оскільки на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Оскільки ОСОБА_5 раніше вже засуджений вироком Залізничного районного суду м.Львова від 25.09.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Злочин за даним вироком ОСОБА_5 вчинив до постановлення вироку Залізничного районного суду м.Львова від 25.09.2023, а отже на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 25.09.2023 року, слід призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, без конфіскації майна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 368, 370, 373, 374, ч.15 ст. 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 25.09.2023 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців, без конфіскації майна.

У строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати покарання, відбуте ним за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 25.09.2023 року

Речові докази:

-Технічний паспорт на скутер марки «Honda SGX 50» - повернути власнику майна;

-Один ключ з чорним чохлом в котрому знаходиться заламаний ключ повернути власнику майна;

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з дотриманням вимог статей 392 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1