У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, підполковника поліції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2024 за № 0000339 за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування до підозрюваної,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Буштино, Тячівського району Закарпатської області, громадянки України, з вищою освітою, розлученої, працюючої вчителем Буштинського ліцею №2, раніше не судимої, проживаючої в АДРЕСА_1 -

запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, підполковник поліції ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2024 за № 0000339 за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування клопотання вказує на те, що органом досудового розслідуванням встановлено, що 02 липня 2024 року, в нічний час доби, біля 02 години 00 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Hyundai» моделі «І20» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , пасажирами якого були: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала на передньому пасажирському сидінні, та малолітні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на задньому сидінні, рухаючись по своїй смузі руху по АДРЕСА_1 , у напрямку с. Стеблівка, Хустського району Закарпатської області,біля будинку 404, грубо порушила вимоги п.п. «б» п. 2.3. та п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, будучи самовпевненою та самонадійною, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, проявила неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, та її зміни, не врахувала дорожню обстановку та дорожні умови, відволіклась від керування своїм транспортним засобом, унаслідок чого здійснила виїзд за межі проїзної частини дороги, де біля будинку № 404, допустила зіткнення з передньою правою частиною припаркованого на узбіччі дороги, автомобіля марки «Infiniti» моделі «JX35», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , після чого повністю перетнула проїзну частину дороги та зупинилась на прилеглій до узбіччя земельній ділянці, тобто на протилежній стороні від місця зіткнення.

Слідчий зазначає, що унаслідок указаної дорожньо-транспортної пригоди малолітній пасажир автомобіля марки «Hyundai» моделі «І20», ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,отримала тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної травми голови у вигляді рани альвеолярного краю ясен, перелому верхньої щелепи справа з переходом на стінки гайморової пазухи, перелому носової перетинки, багатоуламкового перелому кісток спинки носа зі зміщенням, рани правого крила зовнішнього носа, перелому передньої стінки лобної пазухи справа, наявності вільної рідині у правій лобній пазусі та правій гайморовій пазусі та струсу головного мозку; рани верхньої повіки справа; рани нижньої повіки справа з переходом на виличну ділянку обличчя; синця лівої очниці; садна правої виличної ділянки обличчя;синців обох зап`ястків; синця лівого колінного суглоба; синця лівої гомілки та синця правої вертлюжної ділянки стегна.

Усі вищевказані тілесні ушкодження характерні для першої фази травмування пасажира в салоні автомобіля при дорожньо-транспортній пригоді, тобто ударів об деталі салону автомобіля та вкладаються в час події, яка мала місце 02.07.2024.

Поєднана травма голови виникла в результат однієї або більше локальних дій за механізмом удару в ділянку правої половини обличчя та згідно п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, кваліфікується як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості.

У клопотанні вказано нате, що таким чином, водій ОСОБА_4 порушила вимоги п.п. «б» п. 2.3. та п.12.1 Правил дорожнього руку України, якими визначено:

п.2.3-Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.12.1 - Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Слдічий вказує, що недотримання водієм ОСОБА_4 вимог п.п. «б» п. 2.3., п.12.1 Правил дорожнього руку України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали, а саме отриманням тілесних ушкоджень середньої тяжкості малолітньою ОСОБА_9 .

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 Кримінального кодексу України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Органом досудового розслідування 10.08.2024 у встановленому ст.ст. 276, 277 та 278 Кримінального процесуального кодексу України порядку, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні (злочину) кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Слідчий зазначає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.07.2024 та схемою до нього; висновками судово-медичної експертизи ОСОБА_9 від 29.07.2024 та висновком судової автотехнічної експертизи по дослідженню обставин ДТП від 01.08.2024 № 7307-ІТ.

Разом із тим, у клопотанні вказано на те, що з огляду на наявність вагомих доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні наведеного вище злочину, заподіяння внаслідок порушення нею Правил дорожнього руху тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості малолітній ОСОБА_9 , а також те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи неминучість покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий вказує на те, що ураховуючи, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання наведеним вище ризикам, орган досудового розслідування вважає за необхідне застосувати до неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Окрім того, у клопотанні зазначено, що у встановленому ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України порядку підозрювану ОСОБА_4 необхідно зобов`язати виконувати обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожним викликом, здійсненим у порядку, передбаченому ст. 135 Кримінального процесуального кодексу України; не відлучатися із смт. Буштино Тячівського району Закарпатської області, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

На підставі вище викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 181, 184, 194 КПК України, слідчий просить:

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Буштино, Тячівського району Закарпатської області, громадянки України, з вищою освітою, розлученої, працюючої вчителем Буштинського ліцею №2, раніше не судимої, проживаючої в АДРЕСА_1 - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України:- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожним викликом, здійсненим у порядку, передбаченому ст. 135 Кримінального процесуального кодексу України; - не відлучатися із смт. Буштино, Тячівського району Закарпатської області, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та не виїжджати за межі території Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просила обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього відповідні обов`язки.

Підозрювана у судовому засіданні не заперечила проти задоволення клопотання, вказувала що розуміє що такий захід є тимчасовий. Підозрювана у судовому засіданні, просила про розгляд поданого клопотання в даному судовому засіданні, захищати бажає себе самостійно.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Згідно ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Як передбачено ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1ст.194 КПК України. Відповідно до вимог п.9 ч.2 ст.131 КПК України запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження. Підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження є наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення відповідного ступеню тяжкості.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідуванням встановлено, що 02 липня 2024 року, в нічний час доби, біля 02 години 00 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Hyundai» моделі «І20» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , пасажирами якого були: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала на передньому пасажирському сидінні, тамалолітні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на задньому сидінні, рухаючись по своїй смузі руху по АДРЕСА_1 , у напрямку с. Стеблівка, Хустського району Закарпатської області,біля будинку 404, грубо порушила вимоги п.п. «б» п. 2.3. та п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, будучи самовпевненою та самонадійною, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, проявила неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, та її зміни, не врахувала дорожню обстановку та дорожні умови, відволіклась від керування своїм транспортним засобом, унаслідок чого здійснила виїзд за межі проїзної частини дороги, де біля будинку № 404, допустила зіткнення з передньою правою частиною припаркованого на узбіччі дороги, автомобіля марки «Infiniti» моделі «JX35», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , після чого повністю перетнула проїзну частину дороги та зупинилась на прилеглій до узбіччя земельній ділянці, тобто на протилежній стороні від місця зіткнення.

Унаслідок указаної дорожньо-транспортної пригоди малолітній пасажир автомобіля марки «Hyundai» моделі «І20», ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,отримала тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної травми голови у вигляді рани альвеолярного краю ясен, перелому верхньої щелепи справа з переходом на стінки гайморової пазухи, перелому носової перетинки, багатоуламкового перелому кісток спинки носа зі зміщенням, рани правого крила зовнішнього носа, перелому передньої стінки лобної пазухи справа, наявності вільної рідині у правій лобній пазусі та правій гайморовій пазусі та струсу головного мозку; рани верхньої повіки справа; рани нижньої повіки справа з переходом на виличну ділянку обличчя; синця лівої очниці; садна правої виличної ділянки обличчя;синців обох зап`ястків; синця лівого колінного суглоба; синця лівої гомілки та синця правої вертлюжної ділянки стегна.

Органом досудового розслідування 10.08.2024 у встановленому ст.ст. 276, 277 та 278 Кримінального процесуального кодексу України порядку, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні (злочину) кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.07.2024 та схемою до нього; висновками судово-медичної експертизи ОСОБА_9 від 29.07.2024 та висновком судової автотехнічної експертизи по дослідженню обставин ДТП від 01.08.2024 № 7307-ІТ.

Слідчий суддя, вважає що на підставі доказів які містяться в матеріалах клопотання, є наявні переконливі підстави для висновку, про обґрунтовану підозру та ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину.

Разом із тим при розгляді даного клопотання слідчий суддя не вирішує питання про доведеність підозрюваній особі вини та остаточність кваліфікації його дій, що є наступними стадіями кримінального процесу.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого, ОСОБА_4 , кримінального правопорушення.

Слід зазначити, що при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу слідчий суддя, разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п. 48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у його вчиненні.

Щодо існування ризиків наведених слідчим у клопотанні, то на переконання слідчого судді, доведено ризик того, що підозрювана ОСОБА_4 , може з огляду на тяжкість покарання що їй загрожує у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України здійснити спробу переховування від органу досудового розслідування чи суду.

Так, згідно санкції ч.1 ст. 286 КК України, передбачено покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Та згідно ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення належить до нетяжкого злочину.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Слідчий суддя погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Наведені вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризику втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду обвинувачених.

Крім того, слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_4 не одружена, має вищу освіту, працює вчителем Буштинського ліцею №2, раніше не судима, не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, не є інвалідом, має постійне місце проживання.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З врахуванням сукупності викладених висновків, а також даних про особу підозрюваної ОСОБА_4 , , яка має постійне місце проживання, офіційно працевлаштована не заміжня, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, слідчий суддя вважає, що в силу характеру діяння, в якому вона підозрюється, наслідків, які настали внаслідок злочину та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України.

Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, тобто є обґрунтовані підстави вважати, що вона, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тому слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а саме що відносно підозрюваної слід застосувати, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки достатнім буде саме такий запобіжний захід, який зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначених ст.177 КПК України та за допомогою нього може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 2 ст.196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено. Так, на ОСОБА_4 , слід покласти обов`язки відповідно до ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

З огляду на вказане, слідчий суддя вважає за необхідне встановити строк дії запобіжного заходу - до 01.10.2024 року.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 179, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, підполковника поліції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2024 за № 0000339 за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Буштино, Тячівського району Закарпатської області, громадянки України, з вищою освітою, розлученої, працюючої вчителем Буштинського ліцею №2, раніше не судимої, проживаючої в АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України:

прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожним викликом, здійсненим у порядку, передбаченому ст. 135 Кримінального процесуального кодексу України;

не відлучатися із смт. Буштино, Тячівського району Закарпатської області, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та не виїжджати за межі території Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст.179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти на слідчого.

Відповідно до ч. 7 ст.194 КПК України, встановити строк дії обов`язків покладених на підозрюваного до 01.10.2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1