Єдиний унікальний номер судової справи 201/7874/24
Номер провадження 1-кп/201/859/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Дніпро

вул. Гусенка, 13

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 06 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000750 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження м. Нукус, Узбекистан, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, військовослужбовця, який призваний за мобілізацією з резерву та проходить військову службу на посаді старшого стрільця 2 аеромобільного взводу 10 аеромобільної роти 4 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порядку ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією з резерву, на посаді старшого стрільця 2 аеромобільного взводу 10 аеромобільної роти 4 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», 06 травня 2024 року приблизно о 17 годині 13 хвилин, перебував напроти будинку АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, внаслідок словесного конфлікту з ОСОБА_4 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, перебуваючи за тією ж адресою в той же час, перебуваючи на землі, лежачи на спині під потерпілим ОСОБА_4 , дістав з правої задньої кишені шортів одягнутих на ньому ніж, взяв його класичним хватом у праву руку та наніс два послідовні удари ОСОБА_4 у грудну клітину ліворуч, спричинивши потерпілому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини, яке розпочинається раною на грудній клітці по задній поверхні в лівій підлопатковій ділянці в проекції 9-го міжреберного проміжку (на відстані 122,0 см догори від підошовної поверхні та на 18,0 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла), далі переходить у раньовий канал, який направлений ззаду наперед, з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, що проникає у плевральну порожнину з розвитком лівобічного гемопневмотораксу (повітря та у кров у плевральній порожнині), проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, яке розпочинається на грудній клітці по задній поверхні в лівій біляхребтовій ділянці на рівні 8-го грудного хребця (на відстані 123,5 см догори від підошовної поверхі) далі переходить у раньовий канал, який направлений ззаду наперед, з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, що проникає у плевральну порожнину з розвитком лівобічного гемопневмотораксу (повітря та кров у плевральній порожнині), 1 удар у ліву бокову стінку живота, спричинивши потерпілому тілесне ушкодження у вигляді непроникаючого колото-різаного поранення лівої бокової стінки живота, яке розпочинається раною над гребенем лівої клубової кістки (на відстані 103,0 см догори від підошовної поверхні), далі переходить у раньовий канал, який спрямований у косо-низхідному напрямку, з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини та сліпо закінчується у м?яких тканинах, та тоді ж наніс один удар цим же ножем в область живота, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді непроникаючого колото-різаного поранення лівої бокової стінки живота.

За своїм характером виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді двох проникаючих колото-різаних поранень на задній поверхні грудної клітини ліворуч - відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, а тілесне ушкодженні у вигляді непроникаючого колото-різаного поранення лівої бокової стінки живота - відноситься до легких тілесних ушкоджень, як таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

Умисні дії солдата ОСОБА_5 , які виразилися у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю і суду показав, що з потерпілим ОСОБА_4 вони разом проходили військову службу та між ними склалися приятельські відносини.

Напередодні подій він разом із потерпілим ОСОБА_4 в компанії товаришів святкували Великдень та вживали алкогольні напої (горілку).

В той день, 06 травня 2024 року у вечірній час близько 17 години він знову зустрівся із потерпілим ОСОБА_4 неподалік буд. АДРЕСА_2 , вони обидва знаходилися у стані алкогольного сп`яніння, між ними виник словесний конфлікт, причину якого він не пам`ятає, який переріс в обоюдну бійку, після чого вони впали на землю. Лежачи на землі на спині під потерпілим він дістав ніж (не розкладний, довжина леза 3-4 см), і тримаючи його у правій руці звичайним хватом, наніс декілька ударів потерпілому у грудну клітину та живіт. На даний час послідовність ударів не пам`ятає. Перехожі, які спостерігали ці події викликали працівників поліції, які затримали його на місці. Не заперечував, що в результаті нанесення потерпілому ножових поранень останньому спричинені тяжкі тілесні ушкодження.

Після цієї події він вибачився перед потерпілим і вони налагодили стосунки. У скоєному щиро розкаявся. Додав, що він є військовослужбовцем, має бойові поранення, у зв`язку із чим, стан його здоров`я погіршився, тож просив врахувати ці обставини і не позбавляти його волі.

При цьому, не оспорював ні обставини скоєння ним кримінального правопорушення, що інкримінуються, ні механізм нанесення тілесних ушкоджень та їх тяжкість, ні вину.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор та потерпілий не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_5 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинене обвинуваченим дійсно мало місце, воно містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і ОСОБА_5 винен у його вчиненні, так як він, умисними діями, вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття у скоєному.

Передбачених ч. 1 ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_5 має середньо-спеціальну освіту, є військовослужбовцем, який призваний за мобілізацією з резерву та проходить військову службу на посаді старшого стрільця 2 аеромобільного взводу 10 аеромобільної роти 4 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , офіційно не працевлаштований, не одружений, в порядку ст. 89 КК України не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд насамперед виходить із ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його наслідків, зважає на позицію потерпілого ОСОБА_4 , який не наполягав на призначенні суворого покарання, враховує наведену вище обставину, що пом`якшує покарання та особу обвинуваченого, та приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, та вважає, що останньому має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальних межах встановлених санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.

Під час досудового розслідування в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 був затриманий 06 травня 2024 року.

На підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м Дніпропетровська від 09 травня 2024 року до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гаупвахті, який в подальшому був продовжений.

Отже, призначаючи ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, суд зобов`язаний відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховувати строк попереднього ув`язнення у строк призначеного за вироком суду покарання.

Таким чином, строк відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з моменту його фактичного затримання відповідно до протоколу про затримання від 06 травня 2024 року, тобто з 06 травня 2024 року, при цьому, в строк призначеного обвинуваченому остаточного покарання зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 06 травня 2024 року по 15 серпня 2024 року включно.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті необхідно залишити без змін.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_5 витрат по проведенню судової експерти за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження) за висновком експерта № СЕ-19/104-24/26256-Д від 27.06.2024 року в розмірі 1514 (однієї тисячі п`ятисот чотирнадцяти) гривень 56 копійок на користь держави, що підтверджується довідкою про витрати на проведення експертизи.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

- паперовий конверт зі зразками крові ОСОБА_4 , паперовий конверт зі зразком крові ОСОБА_5 , які відповідно квитанції передані на зберігання до камери збереження речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - необхідно знищити;

- паперовий конверт спеціальний пакет НПУ з 1 слідом п/в на 1 л/с, поліетиленовий пакет сірого кольору з дактокарткою на ім`я ОСОБА_5 , які відповідно до постанови про визнання речових доказів від 27.06.2024 року зберігаються в матеріалах кримінального провадження № № 0000750, що знаходяться у прокурора - необхідно зберігати в матеріалах вказаного кримінального провадження;

- паперовий конверт з наданою для дослідження футболкою «малиново-сірого» кольору, який відповідно до квитанції переданий на зберігання до камери збереження речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - необхідно повернути за належністю;

- паперовий конверт зі наданою для дослідження футболкою зеленого кольору, який відповідно до квитанції переданий на зберігання до камери збереження речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - необхідно повернути ОСОБА_4 , як власнику цього майна;

- спеціальний пакет НПУ WAR1710937 з наданим для дослідження джемпером («кофтою»), який відповідно до квитанції переданий на зберігання до камери збереження речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - необхідно повернути ОСОБА_5 , як власнику цього майна.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370- 374, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, із відбуванням у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з моменту його затримання, тобто з 06 травня 2024 року, при цьому, відповідно до ст. 72 КК України в строк призначеного останньому остаточного покарання зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 06.05.2024 року по 15.08.2024 року включно.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на гауптвахті - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 витрати по проведенню судової експерти за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження) за висновком експерта № СЕ-19/104-24/26256-Д від 27.06.2024 року в розмірі 1514 (однієї тисячі п`ятисот чотирнадцяти) гривень 56 копійок на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- паперовий конверт зі зразками крові ОСОБА_4 , паперовий конверт зі зразком крові ОСОБА_5 , які відповідно квитанції передані на зберігання до камери збереження речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - необхідно знищити;

- паперовий конверт спеціальний пакет НПУ з 1 слідом п/в на 1 л/с, поліетиленовий пакет сірого кольору з дактокарткою на ім`я ОСОБА_5 , які відповідно до постанови про визнання речових доказів від 27.06.2024 року зберігаються в матеріалах кримінального провадження № № 0000750, що знаходяться у прокурора - необхідно зберігати в матеріалах вказаного кримінального провадження;

- паперовий конверт з наданою для дослідження футболкою «малиново-сірого» кольору, який відповідно до квитанції переданий на зберігання до камери збереження речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - необхідно повернути за належністю;

- паперовий конверт зі наданою для дослідження футболкою зеленого кольору, який відповідно до квитанції переданий на зберігання до камери збереження речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - необхідно повернути ОСОБА_4 , як власнику цього майна;

- спеціальний пакет НПУ WAR1710937 з наданим для дослідження джемпером («кофтою»), який відповідно до квитанції переданий на зберігання до камери збереження речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - необхідно повернути ОСОБА_5 , як власнику цього майна.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1