У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Руські Комарівці Закарпатської області, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0001420, відомості про яке 11.07.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0001420, відомості про яке 11.07.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.06.2024 ОСОБА_4 призвано на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , де останній проходить військову службу по теперішній час. У подальшому ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця 3 стрілецького спеціалізованого відділення 2 стрілецького спеціалізованого взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ).

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації вважається день відправлення у військову частину з районного ( НОМЕР_2 .

Відтак, з моменту призову на військову службу та відправлення до військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України 16.06.2024 солдат ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України, прийняв присягу на вірність народу України.

Незважаючи на викладене, 11 липня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 03 години 00 хвилин перебував за адресою: АДРЕСА_2 , в цей момент у нього виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, на виконання якого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок чужого майна, діючи з прямим умислом, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, проник через вікно до квартири АДРЕСА_3 , яка знаходиться на першому поверху вищевказаного будинку. Тоді ОСОБА_4 викрав з середини квартири мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A24», та мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9» вартість яких, згідно висновку експерта, становить 5950 гривень. Після цього ОСОБА_4 покинув приміщення вищевказаної квартири разом з викраденими мобільними телефонами, розпорядившись останніми на власний розсуд. Таким чином ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 5950 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до житла, вчинене в умовах воєнного стану.

12 липня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

13 липня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

14 липня 2024 відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду було обрано запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 без застосування засобу електронного контролю строком до 09.09.2024, включно.

Однак, 31 липня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 13 години 10 хвилин, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільну небезпечність та протиправність, знаходячись за адресою: м. Ужгород, вул. Романа Шухевича, на території гаражного кооперативу, реалізуючи свій корисливий мотив, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та діючи з прямим умислом, із застосуванням фізичного насильства, яке не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, відкрито викрав в останньої мобільні телефони марки «Iphone 7» та марки «Nomi», вартість яких, згідно висновку експерта, становить 3067 гривень, грошові кошти в сумі близько 1000 гривень, срібні сережки та срібний ланцюжок з кулоном, вартість яких, згідно висновку експерта, становить 7135,53 гривень. Після цього ОСОБА_4 покинув територію вищевказаного гаражного кооперативу разом з викраденими речима, розпорядившись останніми на власний розсуд. Таким чином ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріального збитку на суму 11 202,53 гривні.

31 липня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

31 липня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

02 серпня 2024 року відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду, було обрано запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком до 27.09.2024 включно з можливістю внесення застави у розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн. 00 коп.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України обґрунтовується такими доказами, як: протоколом огляду місця події від 11.07.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.07.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.07.2024; протоколом затриманням особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.07.2024; висновком експерта від 24.07.2024 за результатами судової дактилоскопічної експертизи; протоколом огляду місця події від 31.07.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.07.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2024; протоколом затриманням особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.07.2024; протоколом огляду предмета від 26.08.2024;протоколом огляду предмета від 26.08.2024.

Разом з тим, у сторони обвинувачення, з метою виконання завдань кримінального провадження, зокрема шляхом забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, є обґрунтована необхідність у продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для проведення ряду слідчих та процесуальних дій, зокрема необхідно виконати наступне: отримати чотири висновки судової молекулярно-генетичної експертизи, з врахуванням яких, повідомити про зміну раніше повідомленої підозри з викладенням фактичних обставин в кінцевій редакції; у встановленому ст. ст. 290 291 КПК України порядку надати доступ до матеріалів кримінального провадження підозрюваному та його захиснику, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування; при необхідності виконати інші необхідні слідчі дії, необхідність в яких, може виникнути в ході досудового розслідування по даному кримінальному правопорушенні.

Беручи до уваги вищенаведене, стороні обвинувачення, з метою проведення вищеописаних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які не могли бути проведені до цього часу, з об`єктивних причин, і завершення досудового розслідування, необхідний додатковий час.

Зазначений строк є обґрунтованим на даному етапі досудового розслідування та зумовлений необхідністю отримання доказів. Однак, оскільки на даний час з об`єктивних причин досудове розслідування завершити не вдалось, а ризики, якими керувався слідчий суддя при обранні запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшились та не припинили існувати, наявні підстави для продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою з можливістю внесення застави, визначеною ухвалою слідчого судді до завершення досудового розслідування.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №308/11704/24 від 14.07.2024, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 без застосування засобу електронного контролю строком до 09.09.2024 включно.

Незважаючи на викладене, ОСОБА_4 порушив обов`язки, покладені на нього вищевказаною ухвалою суду, залишив визначене судом місце перебування під домашнім арештом, та прибув у м. Ужгород, де 31.07.2024 вчинив новий злочин.

Окрім цього, 03.06.2024 на підставі ухвали Рівненського районного суду Рівненської області, ОСОБА_4 був звільнений з державної установи «Городищенська виправна колонія (№ 96)» умовно-достроково для проходження військової служби по контракту на невідбутий термін покарання 03 роки 05 місяців 11 днів.

Однак, 05.07.2024, останній, в умовах воєнного стану самовільно залишив місце несення служби у районі населеного пункту Райське, Донецької області, відповідного до чого, першим слідчим відділом (з дислокацією в Краматорську) Територіального управління ДБР 09.07.2024 розпочато кримінальне провадження № 0005774 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У клопотанні вказано також, що відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладеного на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; злочин, який інкримінуються ОСОБА_4 є тяжким і передбачає призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що у разі визнання винним останнього у вчиненні даного кримінального правопорушення, вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Незаконно впливати на потерпілого, у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни його показань на свою користь. Це підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, та останньому відомі прізвище та місце проживання потерпілого, а тому підозрюваний ОСОБА_4 має реальну можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до потерпілого від даного кримінального провадження; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь. Це підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, та останньому відомі прізвища та місце проживання свідків, а тому підозрюваний ОСОБА_4 має реальну можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до свідків даного кримінального провадження. Може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, чи штучно створити докази, в тому числі в електронному вигляді, які б підвереджували його невинуватість у вчиненні інкримінованого злочину. Вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто продовжити умисно вчиняти злочини, існує ризик його протиправної поведінки.

На переконання слідчого, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, на думку сторони обвинувачення, інший запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у кримінальному провадженні, не забезпечить та не сприятиме належному виконанню завдань кримінального провадження, а також всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин усіх кримінальних правопорушень та прийняття у провадженні кінцевого законного і обґрунтованого процесуального рішення.

На підставі наведеного, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Руські Комарівці, Ужгородського району, Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», одруженого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 13 жовтня 2024 року.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та доданих до нього матеріалах кримінального провадження. Стосовно доводів про невчинення правопорушення за ст. 186 КК України повідомив, що пред`явлена підозра підтверджується показами в тому числі трьох свідків, на експертизу направлено докази з визначення належності букального епітелію.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати домашній арешт. Зазначивши, що запобіжний захід є необґрунтованим, а ризики не підтвердженими, відсутні підстави для подальшого тримання під вартою. Вину за ст. 186 КК України підозрюваний не визнає, матеріали справи не містять доказів вчинення правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника. Заявив про невчинення злочину за ст. 186 КК України, вважає, що докази були підроблені стороною обвинувачення.

Заслухавши позицію прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею у судовому засіданні Ужгородський районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001420, відомості про яке 11.07.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.

13.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до житла, вчинена в умовах воєнного стану.

31.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

14 липня 2024 відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду було обрано запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 без застосування засобу електронного контролю строком до 09.09.2024, включно.

02 серпня 2024 року відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду у справі №308/12617/24 було обрано запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком до 27.09.2024, включно, з можливістю внесення застави у розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн. 00 коп., визначено відповідні обов`язки.

Постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було продовжено до трьох місяців - до 13.10.2024 року.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За правилами ч. 2 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно положень ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно Постанови №14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Крім іншого, під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу мають бути оцінені в сукупності всі юридично значимі обставини, визначені в ст. 178 КПК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Окрім цього, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за вчинення якого передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Також, слідчий суддя керується положеннями ч. 1 ст. 178 КПК України, відповідно до яких при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

З практики ЄСПЛ вбачаються та діють принципи конвенційного прецедентного права як підстави для відмови в звільненні особи з-під варти, а саме: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСППЛ «Штегмюллер проти Австрії» від 10.11.1969 року); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення ЄСППЛ «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968 року).

Також слідчий суддя бере до уваги, що Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, що забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Доводи сторони захисту зазначених висновків слідчому судді не спростовують, а матеріали провадження не містять переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до висновку, що обставини які стали підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися, підозру слід вважати обґрунтованою, є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватись від слідства та суду, незаконно вливати на свідків та потерпілого в даному кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, з метою уникнути покарання та вчинити інше правопорушення, що перешкоджатиме встановленню істини по даному кримінальному провадженню, а тому слідчий суддя вважає, що слід продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, окрім того, такий є раніше судимою особою, порушив раніше обраний до нього запобіжний захід.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до переконання за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк тримання під вартою з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 181680 грн., у межах строку досудового розслідування, а саме, до 12.10.2024 року, включно.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 197, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 181680 (сто вісімдесят одна шістсот вісімдесят) гривень, в межах строку досудового розслідування, а саме до 12 жовтня 2024 року, включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 26.09.2024.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1