Провадження №: 1-кс/755/2642/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "05" серпня 2024 р.

Слідчий суддя Дніпровський районний суд м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002738 від 03.08.2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Торунь, Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей(зі слів), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Броварського міськрайонного суду Київської області 21.12.2023 за ч. 2 ст. 190, ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 України звільнений від відбування покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком в один рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :

Старший слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , яке погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва.

Клопотання обґрунтоване тим, що 03.08.2024 приблизно о 12 год. 20 хв., ОСОБА_5 , перебував за адресою: АДРЕСА_3 , біля клініки «Гармонія», поруч з якою був припаркований транспортний засіб чорного кольору марки «Mersedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні потерпілого ОСОБА_7 , де у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, що перебуває у вищевказаному автомобілі, ОСОБА_5 , підійшовши до транспортного засобу чорного кольору марки «Mersedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 зі сторони пасажирського сидіння, у якому було незачинене вікно та шляхом вільного доступу, відкрив дверцята даного транспортного засобу, оглянув салон машини та виявив, автомагнітолу JVC, моделі KD-DV 7308, чорного кольору, вартістю якої згідно висновку експерта 2985 гривень, в якій знаходився флеш накопичував Transcend 4GB, вартістю згідно висновку експерта 242 гривні 60 копійок, що належать потерпілому ОСОБА_7 .

У подальшому, потягнувся двома руками до автомагнітоли JVC, моделі KD-DV 7308, чорного кольору, в якій знаходився флеш накопичував Transcend 4GB, після чого витягнув автомагнітолу з панелі салону автомобіля та поклав дану автомагнітолу під пазуху лівої руки, прикривши її кофтою блакитного кольору, в яку був одягнений, після чого вийшов з автомобіля та закрив двері транспортного засобу.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_5 із викраденими речами залишив місце вчинення кримінального правопорушення, завдавши потерпілому ОСОБА_7 , матеріальної шкоди на загальну суму 3227 гривень 60 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме незаконному зберіганні з метою збуту психотропної речовини, обіг обмежено, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ч.4 ст.185 КК України.

03.08.2024 року ОСОБА_5 був затриманий, у порядку ст.208 КПК України, відразу після вчинення кримінального правопорушення.

04.08.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується, зокрема: протоколами допитів свидків, протоколами допиту потерпілого, протоколоами огляду місця події від 03.08.2024, протоколами огляду місця події від 03.08.2024, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України, підозрюваного у вчиненні злочину та іншими матеріалами в сукупності.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі. Просив задовольнити, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення полі до 8 років. Беручи до уваги те, що підозрюваний, офіційно не працюючий, раніше неодноразово судимий та свої потреби намагається задовольнити злочинним шляхом існують ризики переховуватись від органів досудового розслідування та суду, можливість знищити, сховати чи спотворити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, можливість незаконно впливати на свідків, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що клопотання не обґрунтоване, просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов такого висновку.

За фактом вчинення кримінального правопорушення внесено відомості до ЄРДР за №0002738 від 03.08.2024.

03.08.2024 року ОСОБА_5 був затриманий, у порядку ст.208 КПК України, відразу після вчинення кримінального правопорушення.

04.08.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання істинних завдань КПК України визначених ст. 2.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, слідчим у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення є тяжкими, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до8 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, відповідно до п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини «Харченко проти України» (Заява № 40107/02) від 10 лютого 2011 року, набуло статус остаточного 10 травня 2011 року, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93).

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Таким чином, наявні ризики дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний може вчинити інші правопорушення, не надано підтверджуючих документів щодо офіційного працевлаштування, може впливати на свідків, уникати від досудового розслідування та суду. Тому, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину розмір застави становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Слідчий суддя, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваної, інших даних про його особу та ризиків вважає, за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на думку суду саме такий розмір застави здатна забезпечити та гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 183, 176-178, 186, 193-196, 206, 208, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України строком на 60 днів - до 01 жовтня 2024 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислюється з моменту його фактичного затримання - з 12 год. 30 хв. 03 серпня 2024 року.

Взяти ОСОБА_5 , під варту в залі суду та помістити до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Визначити ОСОБА_5 , заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва (Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № UA1012089), у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного, у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1)не відлучатись за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

2)повідомляти слідчого, прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

3)утримуватись від спілкування зі свідками у даному провадженні, в межах строку досудового розслідування.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі порушення ним обов`язків, покладених на нього в цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: