Справа № 643/835/24
Провадження № 1-кп/643/397/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова об`єднане кримінальне провадження за № 0001042 від 05.12.2023, № 0003290 від 18.09.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 185 КК України. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні 25.07.2024 прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора ОСОБА_3 .

Потерпілий ОСОБА_6 покладався на розсуд суду.

Обвинувачений щодо задоволення клопотання заперечував.

Захисник підтримала позицію свого підзахисного.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження стосовно ОСОБА_7 , строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження дії строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, суд враховує особу ОСОБА_7 , який обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення проти власності та нетяжкого кримінального правпорушення у сфері обігу наркотичних засобів, останній неодружений, офіційно непрацевлаштований, незареєстрований на території України, тобто, стабільні соціальні зв`язки відсутні, неодноразово судимий, тому з метою уникнення спроб обвинуваченого переховуватися від суду, можливості незаконного впливання на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, приходить до висновку, що стосовно обвинуваченого необхідно продовжити вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого по справі більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_7 не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 371,372 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 22.09.2024 включно із раніше визначеним розміром застави.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити до державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1