Провадження №: 1-кс/755/3124/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003340 від 25.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора: ОСОБА_4 ,

власника майна: ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ

В провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва про арешт майна, вилученого під час огляду місця події від 25.09.2024 року, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на самокат електричний чорного кольору, який на своїх поверхнях містить ідентифікуючі ознаки, а саме надпис S/N: НОМЕР_1 та гравіювання НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_5 ..

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що 24.09.2024 року в період часу з 19 год. 05 хв. по 19 год. 40 хв., за адресою: АДРЕСА_2 , невстановлена особа здійснила крадіжку електричного самокату марки Мі Electric Scooter 1S, який належить ОСОБА_5 .

В ході проведення слідчих (розшукових) дій, було встановлено свідка ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в котрого перебував викрадений самокат, який в ході допиту повідомив, що 25.09.2024 року приблизно о 15 год. 45 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , придбав його у раніше невідомого чоловіка за 3 000 грн.

25.09.2024 року слідчим Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого ОСОБА_6 добровільно надав працівникам поліції для вилучення: самокат електричний чорного кольору, який на своїх поверхнях містить ідентифікуючі ознаки, а саме надпис S/N: НОМЕР_1 та гравіювання НОМЕР_2 , який було вилучено до 2 чорних непрозорих поліетиленових пакетів, які були скріплені клейкою стрічкою та опечатані печаткою для пакетів Дніпровського УП ГУНП в м. Києві. Окрім того, вказаний об`єкт був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вказала, що враховуючи те, що вказане майно визнано речовим доказом, тому існують підстави для накладення арешту на майно, з метою запобігання приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення речових доказів у даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 заперечила проти поданого прокурором клопотання та вказала, що вказаний самокат є її особистою власністю та необхідний їй для користування.

Приписами статті 172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбаченого, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Обов`язок доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого чи прокурора також і ч.3 ст. 132 КПК України.

Разом із цим, на переконання слідчого судді, у клопотанні належним чином не доведено той факт, що майно вилучене 25.09.2024 року у ході огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме самокат електричний чорного кольору, який на своїх поверхнях містить ідентифікуючі ознаки, а саме надпис S/N: НОМЕР_1 та гравіювання НОМЕР_2 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та має значення речових доказів для кримінального провадження №0003340 від 25.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що хоча прокурором і надано постанову слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві від 25.09.2024 року про визнання самоката електричного чорного кольору, який на своїх поверхнях містить ідентифікуючі ознаки, а саме надпис S/N: НОМЕР_1 та гравіювання НОМЕР_2 , речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, проте дана постанова є суто формальною.

Із пояснень власника майна - ОСОБА_5 вбачається, що вказаний самокат належить їй на праві власності та використовувався нею з метою доїзду до місця роботи. При цьому зазначила, що наразі в неї наявна потреба у подальшому його використанні, а тому заперечує проти накладення арешту на вказане майно.

При цьому прокурором не надано жодних доказів, що дозволяли б слідчому судді встановити розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи зазначені положення закону, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Приписами абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України регламентовано, що не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Суд, враховуючи факт призначення у вказаному кримінальному провадженні товарознавчої експертизи постановою слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві від 01.10.2024 року, приходить до висновку, що майно вилучене 25.09.2024 року у ході огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме самокат електричний чорного кольору, який на своїх поверхнях містить ідентифікуючі ознаки, а саме надпис S/N: НОМЕР_1 та гравіювання НОМЕР_2 , необхідно повернути володільцю негайно після проведення товарознавчої експертизи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 132, 170, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003340 від 25.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - залишити без задоволення.

Майно, тимчасово вилучене 25.09.2024 року у ході огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме самокат електричний чорного кольору, який на своїх поверхнях містить ідентифікуючі ознаки, а саме надпис S/N: НОМЕР_1 та гравіювання НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_5 - повернути володільцю негайно після проведення товарознавчої експертизи.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Слідчий суддя: