Справа № 359/9714/24
Провадження № 1-кс/359/1829/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року cлідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з технічною фіксацією скаргу ОСОБА_3 на рішення та бездіяльність слідчого відділу Бориспільського РУП ГУНП в Київській області щодо незадоволення клопотання, не здійснення процесуальних дій під час досудового розслідування у порядку ст. 303 та 304 КПК України, -

встановив:

06 вересня 2024 року ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області на рішення та бездіяльність слідчого відділу Бориспільського РУП ГУНП в Київській області щодо незадоволення клопотання, не здійснення процесуальних дій під час досудового розслідування у порядку ст. 303 та 304 КПК України, в якій просив : визнати протиправною та такою, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України рішення та бездіяльність органу досудового розслідування - слідчій Слідчого відділу Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 щодо незадоволення клопотання від 02 квітня 2024 року, не здійснення процесуальних дій під час досудового розслідування; зобов`язати слідчу Слідчого відділу Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 винести постанову щодо клопотання від 02 квітня 2024 року на підставі вимог п.1 ст. 224 КПК України, ст. 139 КПК України та Інструкції з організації слідчих підрозділів Національної поліції України затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06 липня 2017 року за № 570.

В обґрунтування своїх вимог скаржник зазначає, що слідчим відділом Бориспільського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001501 від 24 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. 02 серпня 2024 року ОСОБА_3 подав до слідчого Слідчого відділу Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 з клопотанням про допит свідків на підставі ч. 4 ст. 56, ст. 220 КПК України та вжиття заходів для забезпечення відшкодування шкоди. За результатами розгляду клопотання винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання від 04 вересня 2024 року. Скаржник вважає рішення слідчої незаконним та таким, що не відповідає вимогам діючого законодавства України та, як наслідок, блокує подальше ефективне проведення досудового розслідування та сприяє подальшому нанесенню потерпілому ОСОБА_3 матеріальної шкоди.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Слідча ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Заяв чи клопотань на адресу суду не направила.

Дослідивши скаргу з приєднаними до неї додатками, копію постанови слідчого у кримінальному провадженні слідчого відділення поліції №1 слідчого відділу Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області від 04 вересня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001501 від 24 липня 2024 року, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Слідчим відділенням поліції №1 Слідчого відділу Бориспільського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001501, відомості про яке внесено 24 липня 2024 року до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

02 серпня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого Слідчого відділу Бориспіль-ського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 з клопотанням про проведення допиту свідків в порядку ч. 4 ст. 56, ст. 220 КПК України та ужиття заходів для забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями на підставі ч. 2 ст. 40 КПК України.

04 вересня 2024 року слідчим Слідчого відділу Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення допиту свідків в рамках кримінального провадження за №0001501 від 24 липня 2024 року.

Відповідно ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні з-поміж іншого підлягають доказуванню - подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого та інші обставини.

Відповідно ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів поряд з іншими є показання.

Доказуванням згідно ч. 2 ст. 91 КПК України є збирання, перевірка та оцінка доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

В силу ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Порядок збирання доказів у кримінальному провадженні встановлений ст. 93 КПК України, яка передбачає, що сторона захисту здійснює збирання доказів, у тому числі шляхом ініціювання проведення слідчих дій, безпосереднє проведеннях таких слідчих дій покладається на слідчого. При цьому також встановлено, що відмова слідчого може бути оскаржена до слідчого судді.

Сукупність наведеного приводить до висновку, що проведення слідчих дій, у яких зацікавлена сторона захисту, можливе виключно через слідчого у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення рівності сторін та збалансованості їх прав, для перешкоджання зловживанню правами та процесуальними повноваженнями, на слідчого суддю покладе-ний обов`язок перевірки дотримання вимог закону під час реалізації сторонами їх процесуальних можливостей.

Необґрунтована відмова слідчого у проведенні певних слідчих дій за клопотанням захисника та/або підозрюваного суттєво звужує можливість ефективного захисту, а в деяких випадках взагалі його виключає.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Тобто, таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встанов-леним досудовим розслідуванням, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють відмову, зазначене є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону дотримані слідчим при прийнятті постанови про відмову у задоволенні клопотання.

Вирішуючи питання щодо зобов`язання слідчої Слідчого відділу Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про задоволення клопотання ОСОБА_3 від 02 квітня 2024 року на підставі вимог п.1 ст. 224 КПК України, ст. 139 КПК України та Інструкції з організації слідчих підрозділів Національної поліції України затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06 липня 2017 року за № 570, слідчий суддя дійшов висновку, що рішення за результатами розгляду клопотання в цьому конкретному випадку має прийняти саме слідчий, який з огляду на власну процесуальну самостійність, наявність відповідних повноважень та достатніх відомостей, зобов`язаний прийняти обґрунтоване та вмотивоване рішення, яке може бути предметом подальшого судового контролю слідчого судді.

Враховуючи викладене, вимоги скарги задоволенню не підлягають, оскільки слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, що узгоджується з ч. 5 ст. 40КПК України.

Наведене у своїй сукупності приводить слідчого суддю до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Зважаючи на вказане та керуючись ст. 307, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення та бездіяльність слідчого відділу Бориспільського РУП ГУНП в Київській області щодо незадоволення клопотання, не здійснення процесуальних дій під час досудового розслідування у порядку ст. 303 та 304 КПК України відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1