Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 537/3588/20
Провадження № 1-кп/553/482/2024
У Х В А Л А

Іменем України

11.11.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі колегії суддів:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,

за участі:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_9 ОСОБА_10 адвоката

ОСОБА_11 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_16 адвоката ОСОБА_17 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_18 адвоката ОСОБА_19 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження №0000207 та № 0000460 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.4 ст.28, ч.1 ст.263, ч.2 ст.306, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.2 ст.306, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.4 ст.28 ч.1 ст.263, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

24.04.2023 року в провадження Ленінського районного суду м. Полтави після апеляційного перегляду, у відповідності до ухвали Полтавського апеляційного суду від 11.04.2023 року, надійшло об`єднане кримінальне провадження №0000207 та № 0000460 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.4 ст.28, ч.1 ст.263, ч.2 ст.306, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.2 ст.306, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.4 ст.28 ч.1 ст.263, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою суду (одноособово суддею ОСОБА_1 ) від 25.04.2023 року в даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 10 год. 30 хв. 28.04.2023 року.

В підготовчому судовому засіданні від 28.04.2023 року судом задоволено клопотання прокурора та продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 днів, з 28 квітня по 26 червня 2023 року, включно, з покладенням на останнього відповідних процесуальних обов?язків, та оголошено перерву для надання можливості захиснику обвинуваченого ОСОБА_16 - адвокату ОСОБА_17 ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, в зв?язку його призначенням Регіональним центром з надання БВПД в Полтавській області, на підставі Доручення від 27.04.2023 року № 016-160001074.

9 травня 2023 року в підготовчому засіданні судом задоволено заяви обвинувачених та захисників про розгляд даного кримінального провадження колегіальним складом суду та оголошено перерву для здійснення в автоматизованому порядку визначення членів складу колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 09.05.2023 року, в даному об`єднаному кримінальному провадженні визначено наступний склад суду: головуючу суддю - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ..

Згідно ухвали колегії суддів від 16 червня 2023 року, підготовче провадження закінчено та призначено об`єднане кримінальне провадження №0000207 та № 0000460 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.4 ст.28, ч.1 ст.263, ч.2 ст.306, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.2 ст.306, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.4 ст.28 ч.1 ст.263, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України до судового розгляду на 10 год. 30 хв. 06 липня 2023 року.

Визначено судовий розгляд проводити колегіальним складом суду у відкритому судовому засіданні, викликавши в судове засідання учасників кримінального провадження.

В судовому засіданні, призначеному на 11 листопада 2024 року, прокурором подано клопотання про продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинувачених у даному кримінальному провадженні, а саме.

Відносно ОСОБА_9 у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому залишати житло, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 .

Зобов`язавши обвинуваченого ОСОБА_9 прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати наступні обов`язки: 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 3) утримуватися від спілкування зі свідками та вже засудженими особами у кримінальному провадженні; 4) здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, у разі наявності.

В обґрунтування свого клопотання в судовому засіданні прокурор вказував про те, що, згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 01.03.2023 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який в подальшому судом було неодноразово продовжено, останній раз ухвалою колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 11 квітня 2024 року, дія якого спливає 15 листопада 2024 року.

Прокурором в обгрунтування свого клопотання вказувалось про те, що обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватися від суду, так як він у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, через усвідомлення можливості втрати свободи на тривалий строк (до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна) зможе ухилитися від суду, змінити місце свого проживання, не повідомивши про це суд; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, анкетні дані яких наразі відомі, зокрема які приймали участь у якості понятих під час проведення оперативних закупок та обшуків у обвинувачених та учасників злочинної організації, які уклали зі стороною обвинувачення угоди про визнання винуватості та засуджені за вказані кримінальні правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як обвинуваченому ОСОБА_9 інкримінується вчинення через незначний проміжок часу ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255 (в редакції 2001 року), ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 306 КК України, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та про схильність останнього до злочинної діяльності.

Поряд з цим, прокурором вказувалось про те, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_9 та його вік не перешкоджають продовженню запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурором стверджувалось про те, що застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів на думку останнього є недоречним, оскільки на даний час існують вищезазначені ризики, які передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Інші більш м`які запобіжні заходи відносно обвинуваченого ОСОБА_9 неможливо застосувати з наступних причин:

- особисте зобов`язання - оскільки даний запобіжний захід вимагає наявності особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження його можливості дотримання процесуальних обов`язків та через необхідність дотримання останнім принципів співмірності між тяжкістю злочину та м`яким характером цього запобіжного заходу;

- заставу у зв`язку з тим, що обвинувачений підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчинення вищевказаних ризиків;

- поруку - у зв`язку з тим, що заяв від осіб, які поручаються за обвинуваченого ОСОБА_9 не надходило, а тому, зважаючи на наведені вище обставини, прокурор вважав за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на обвинуваченого відповідних процесуальних обов`язків.

Стосовно ОСОБА_12 у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці з використанням засобів електронного конторолю з покладенням обов`язків: 1) прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 537/3588/20, за першою вимогою; 2) цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; 3) утримуватися від спілкування у кримінальному провадженні № 537/3588/20, посилаючись на те, що відносно обвинуваченого ОСОБА_12 обраний ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2020 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався. Відповідно до ухвали колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 06 липня 2023 року змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, який судом неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 17 вересня 2024 року, дія якого спливає 15.11.2024 року.

В обґрунтування даного клопотання прокурором вказувалось про те, що на даний час існують ризики, а саме: обвинувачений ОСОБА_12 може переховуватися від суду, так як він, перебуваючи на волі, у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк (до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна) зможе ухилитися від суду, змінити місце свого проживання, не повідомивши про це суд, також у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, він офіційно не працевлаштований; обвинувачений ОСОБА_12 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, анкетні дані яких наразі відомі, зокрема які приймали участь у проведенні оперативної закупки психотропних речовин, а також на свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , з якими укладено угоду про визнання винуватості, які судом затверджені; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинуваченому ОСОБА_12 інкримінується вчинення через незначний проміжок часу ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та про схильність останнього до злочинної діяльності.

Прокурором вказувалось, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_12 та вік не перешкоджають продовженню запобіжного заходу стосовно нього у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю.

Обгрунтовуючи клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_12 , прокурором наводились обґрунтування щодо неможливості застосування інших видів запобіжних заходів з наступних причин:

- особистого зобов`язання оскільки даний час запобіжний захід вимагає наявності особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження його можливості дотримання процесуальних обов`язків та через необхідність дотримання останнім принципу співмірності між тяжкістю злочину та м`яким характером цього запобіжного заходу;

- поруки - у зв`язку з тим, що не надходили письмові звернення від осіб, які поручаються за ОСОБА_12 ..

Відносно ОСОБА_16 дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю та покладенням відповідних процесуальних обов?язків, заборонивши останньому залишати житло, а саме: домоволодіння, що розташоване у АДРЕСА_3 .

Зобов`язавши обвинуваченого ОСОБА_16 прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати наступні обов`язки: 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 3) утримуватися від спілкування зі свідками та вже засудженими особами у кримінальному провадженні; 4) здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, у разі наявності.

Прокурором в клопотанні вказувалось про те, що відносно обвинуваченого ОСОБА_16 обрано, відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.02.2020 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 13.02.2020 року, який було продовжено ухвалою колегії суддів Полтавського апеляційного суду від 11.04.2023 року. Згідно ухвали колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 31 травня 2023 року змінено запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_16 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням засобів електронного контролю, який в подальшому було неодноразово продовжено судом, останній раз ухвалою колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 17 вересня 2024 року, дія якого спливає 15.11.2024 року.

В обґрунтування даного клопотання прокурором вказувалось про те, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_16 може переховуватися від суду, так як він у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, через усвідомлення можливості втрати свободи на тривалий строк (до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна) зможе ухилитися від суду, змінити місце свого проживання, не повідомивши про це суд, також у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, він офіційно не працевлаштований; обвинувачений ОСОБА_16 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, анкетні дані яких наразі відомі, зокрема які приймали участь у проведенні оперативної закупки психотропних речовин, а також на свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , з якими укладено угоду про визнання винуватості, які судом затверджені; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинуваченому ОСОБА_16 інкримінується вчинення через незначний проміжок часу ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255 ( в редакції 05.04.2001 року), ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та про схильність останнього до злочинної діяльності.

Прокурором вказувалось, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_16 та вік не перешкоджають продовженню запобіжного заходу стосовно нього у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням засобів електронного контролю.

Обгрунтовуючи клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_16 , прокурором наводились твердження щодо неможливості застосування інших більш м`яких видів запобіжних заходів з наступних причин:

- особистого зобов`язання оскільки, на даний час, запобіжний захід вимагає наявності особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження його можливості дотримання процесуальних обов`язків та через необхідність дотримання останнім принципу співмірності між тяжкістю злочину та м`яким характером цього запобіжного заходу;

- поруки - у зв`язку з тим, що не надходили письмові звернення від осіб, які поручаються за ОСОБА_16 , а тому, зважаючи на наведені вище обставини, прокурор вважав за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_16 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на обвинуваченого відповідних процесуальних обов`язків.

Стосовно ОСОБА_14 дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту у нічний час доби у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. з використанням електронних засобів контролю та покладенням відповідних процесуальних обов?язків, заборонивши останньому залишати житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 .

Зобов`язавши обвинуваченого ОСОБА_14 прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати наступні обов`язки: 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 3) утримуватися від спілкування зі свідками та вже засудженими особами у кримінальному провадженні; 4) здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордоном, у разі наявності.

Прокурором в клопотанні вказувалось про те, що відносно обвинуваченого ОСОБА_14 обрано, відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.02.2020 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 15.02.2020 року, який було продовжено ухвалою колегії суддів Полтавського апеляційного суду від 11.04.2023 року. Згідно ухвали колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 31 травня 2023 року змінено запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_14 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням засобів електронного контролю, який було судом неодноразово продовжено.

Відповідно до ухвали колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2023 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту змінено на домашній арешт у нічний час доби, який в подальшому було неодноразово продовжено судом, останній раз ухвалою колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 17 вересня 2024 року, дія якого спливає 15.11.2024 року.

В обґрунтування даного клопотання прокурором вказувалось про те, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_14 може переховуватися від суду, так як він, у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, через усвідомлення можливості втрати свободи на тривалий строк (до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна) зможе ухилитися від суду, змінити місце свого проживання, не повідомивши про це суд, також у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, він офіційно не працевлаштований; обвинувачений ОСОБА_14 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, анкетні дані яких наразі відомі, зокрема які приймали участь у проведенні оперативної закупки психотропних речовин, а також на свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , з якими укладено угоду про визнання винуватості, які судом затверджені; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинуваченому ОСОБА_14 інкримінується вчинення через незначний проміжок часу ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та про схильність останнього до злочинної діяльності.

Прокурором вказувалось, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_14 та вік не перешкоджають продовженню запобіжного заходу стосовно нього у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обгрунтовуючи клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_14 , прокурором наводились доводи щодо неможливості застосування інших більш м`яких видів запобіжних заходів з наступних причин:

- особистого зобов`язання оскільки на даний час запобіжний захід вимагає наявності особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження його можливості дотримання процесуальних обов`язків та через необхідність дотримання останнім принципу співмірності між тяжкістю злочину та м`яким характером цього запобіжного заходу;

- поруки - у зв`язку з тим, що не надходили письмові звернення від осіб, які поручаються за ОСОБА_14 , а тому, зважаючи на наведені вище обставини, прокурор вважав за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з нічний час доби в період часу з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. з покладенням на обвинуваченого відповідних процесуальних обов`язків.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 прокурором подано клопотання про продовженння дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28 травня 2020 року. Згідно ухвали колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 06 липня 2023 року, обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінено на цілодобовий домашній арешт з використанням засобів електронного контролю та покладенням відповідних процесуальних обов?язків, який в подальшому було неодноразово продовжено судом. Відповідно до ухвали колегії суддів від 07 червня 2024 року, обвинуваченому ОСОБА_6 було змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту з застосувнаня електронних засобів контролю на тримання під вартою, терміном 60 днів, без визначення розміру застави, термін дії даного запобіжного заходу спливає 15.11.2024 року.

Прокурор вважав, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_6 :

1) може переховуватися від суду, так як він у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу через усвідомлення можливості втрати свободи на тривалий строк (до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна) зможе ухилитися від суду, змінити місце свого проживання, не повідомивши про це суд, а також у нього відсутні стійкі соціальні зв`язкки, він офіційно не працевлаштований;

2) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, анкетні дані яких наразі відомі, зокрема які приймали участь у проведенні оперативної закупки психотропних речовин, а також на свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , з якими укладено угоду про визнання винуватості, які судом затверджені;

3) вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 інкримінується вчинення через незначний проміжок часу ряду кримінальних правопоуршень, передбачених ч.1 ст. 255 ( в редакції 05.04.2001) ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та про схильність останнього до злочинної діяльності.

Крім того, стан здоров`я ОСОБА_6 та вік не перешкоджають застосуванню до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Під час застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у ході судового розгляду судом враховувались ряд факторів та обставин - ризиків, наявність яких на даний час не зменшилась.

Обгрунтовуючи клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , прокурором наводились обґрунтування щодо неможливості застосування більш м`яких видів запобіжних заходів з наступних причин:

- особистого зобов`язання - оскільки, на даний час, запобіжний захід вимагає наявності особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження його можливості дотримання процесуальних обов`язків та через необхідність дотримання останнім принципу співмірності між тяжкістю злочину та м`яким характером цього запобіжного заходу;

- поруки - у зв`язку з ненадходженням письмових звернень від осіб, які поручаються за ОСОБА_6 ;

- застави - у звязку з тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у створенні та керівництві злочинною організацією та вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, а тому, відповідно до п.п. 4, 5 ст. 183 КПК України, суд має право не визначати розмір застави.

Зважаючи на наведені вище обставини та процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурор прохав суд продовжити відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Щодо ОСОБА_18 прохав продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю та покладенням відповідних процесуальних обов?язків, посилаючись на те, що відносно обвинуваченого ОСОБА_18 обраний, відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20.02.2022 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 19.02.2022 року. Ухвалою колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 06 липня 2023 року змінено обвинуваченом ОСОБА_18 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю, який в подальшому було неодноразово продовжено судом, останній раз ухвалою колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 17 вересня 2024 року, дія якого спливає 15.11..2024 року.

В обґрунтування даного клопотання прокурором вказувалось про те, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_18 може переховуватися від суду в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк (до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна) зможе ухилитися від суду, змінити місце свого проживання, не повідомивши про це суд, також у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, він офіційно не працевлаштований; обвинувачений ОСОБА_18 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, анкетні дані яких наразі відомі, зокрема які приймали участь у проведенні оперативної закупки психотропних речовин, а також на свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , з якими укладено угоду про визнання винуватості, які судом затверджені; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинуваченому ОСОБА_18 інкримінується вчинення через незначний проміжок часу ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та про схильність останнього до злочинної діяльності.

Прокурором на обгрунтування свого клопотання також вказувалось, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_18 та вік не перешкоджають продовженню запобіжного заходу стосовно нього у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Обгрунтовуючи клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_18 , прокурором наводились доводи щодо неможливості застосування більш м`яких видів запобіжних заходів з наступних причин:

- особистого зобов`язання оскільки, на даний час, запобіжний захід вимагає наявності особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження його можливості дотримання процесуальних обов`язків та через необхідність дотримання останнім принципу співмірності між тяжкістю злочину та м`яким характером цього запобіжного заходу;

- поруки - у зв`язку з тим, що не надходили письмові звернення від осіб, які поручаються за ОСОБА_18 , а тому, зважаючи на наведені вище обставини, прокурор вважав за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_18 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на обвинуваченого відповідних процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні захисник обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 заперечував проти клопотання прокурора про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та прохав змінити запобіжний захід на домашній арешт у нічний час доби в період часу з 20 год. до 06 год. 00 хв., оскільки протягом строку застосування, а саме з 2023 року, відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, останній умов та покладених на нього процесуальних обов`язків не порушував. При цьому, захисник вказував про те, що ризики наведені прокурором втратили свою дійсність та носять формальний характер.

Щодо клопотань прокурора відносно інших обвинувачених з приводу продовження дії запобіжних заходів - підтримав думку захисників.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_13 не заперечував проти клопотання прокурора про продовження своєму підзахисному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та при вирішенні даного клопотанння покладався на розсуд колегії суддів. Щодо клопотань прокурора відносно інших обвинувачених з приводу продовження останнім дії обраних та існуючих на даний час запобіжних заходів - підтримав думку захисників.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_15 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Щодо клопотань прокурора відносно інших обвинувачених, підтримав думку захисників обвинувачених.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_16 адвокат ОСОБА_17 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Щодо клопотань прокурора відносно інших обвинувачених, підтримав думку захисників обвинувачених.

В судовому засіданні захисники обвинуваченого ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 заперечували проти клопотання прокурора щодо ОСОБА_6 про продовження останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та в свою чергу прохали змінити існуючий на даний час запобіжний захід відносно їх підзахисного на домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю.

В обґрунтування своїх тверджень сторона захисту вказувала на те, що на сьогоднішній день відсутні підстави для подальшого перебування ОСОБА_6 під дією запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки у сторони обвинувачення відсутні дані, які б свідчили про наміри ОСОБА_6 ухилятися від слідства та суду, від виконання процесуальних рішень, поряд з цим прокурором не враховані обставини, що характеризують особу обвинуваченого: його міцні соціальні зв`язки (наявність дружини, дитини, постійного місця проживання), те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. З урахуванням того, що в даному кримінальному провадженні проводилися негласні слідчі дії, результати яких зафіксовано, обвинувачений не матиме змоги незаконно впливати на свідків та інших учасників процесу, спотворити чи знищити речові докази.

При цьому, сторона захисту вказувала про те, що наведені прокурором підстави для зміни 07 червня 2024 року запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 з цілодобового домашньогоарешту із застосуванням електронних засобів контролю на тримання під вартою, а саме події, які мали місце 27 квітня 2024 року, 29 квітня 2024 року, 30 квітня 2024 року, 22 травня 2024 року, 26 травня 2024 та 27 травня 2024 року щодо виконання ряду процесуальних обов`язкі з боку обвинуваченого, визначених та покладених на нього ухвалою суду від 11.04.2024 року, на думку сторони захисту є нічим іншим як провокацією з боку працівників поліції.

Сторона захисту також вказувала про те, що з моменту обрання ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,а саме 29.05.2020 року, який неодноразово продовжувався, але всупереч цьому був змінений 05 липня 2023 року на цілодобовий домашній арешт, останній був позбавлений можливості працювати, що поклало на його сім`ю, яка має двох неповнолітніх дітей, надмірний тягар.

Поряд з цим, захисниками обвинуваченого ОСОБА_6 вказувалось про те, що обвинувачений, перебуваючи під зазначеним запобіжним заходом у вигляді цілодобового домашнього арешту, не порушував його та виконував свої процесуальні обов`язки, а саме самостійно з`являвся в судові засідання та ніяким чином не перешкоджав розгляду кримінального провадження, ОСОБА_6 раніше не судимий і є учасником АТО, до обрання 29.05.2020 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, весь час працював. При цьому, в період дії ухвали колегії суддів від 11 квітня 2024 року, органами поліції не було зафіксовано факту порушення покладених на ОСОБА_6 обов`язків, але зазначено факти надходження до системи "attenti", за допомогою якої органами Національної поліції здійснюється контроль за особами, до яких застований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - сигналу тривоги електронного засобу контролю, за місцем проживання обвинуваченого. В ході виїзду працівників поліції не зафіксовано та не виявлено порушень.

Захисники обвинуваченого суду зауважили, що в даному клопотанні прокурором не наведено конкретних, обгрунтованих підстав для продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а за змістом дане клопотання носить лише абстрактно - формальний характер.

Зважаючи на вказані обставини, сторона захисту прохала змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю.

Щодо клопотань прокурора відносно інших обвинувачених - підтримали думку захисників обвинувачених.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_18 адвокат ОСОБА_19 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження останньому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Щодо клопотань прокурора відносно інших обвинувачених підтримала думку захисників обвинувачених.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 не заперечували проти клопотань прокурора, підтримали думку своїх захисників.

Разом з цим, обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти клопотань прокурора та прохав змінити на більш м`який не пов`язаний з тримання під вартою, оскільки клопотання прокурора носить формальний характер. Обвинувачений вказував про те, що в період дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю не порушував покладених на нього процесуальних обов`язків, не вчиняв інших кримінальних правопорушень, що вказує про його належну процесуальну поведінку та зменшення ризиків наведених в клопотанні прокурором, при цьому щодо клопотань прокурора відносно інших обвинувачених- не заперечував.

Колегія суддів, заслухавши доводи прокурора стосовно заявлених ним клопотань, думку обвинувачених та їх захисників, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про задоволення клопотань прокурора про продовження заходів забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , за наступних обставин.

Частиною 1 статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (ч. 2 ст. 331 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 6 даної статт, у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Розглядаючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та обставини життя особи, які можуть свідчити про збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інші способи неналежної процесуальної поведінки.

Колегія суддів, з урахуванням вищевикладеного приходить до висновку про обгрунтованість клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням ряду процесуальних обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_9 за наступних обставин.

Так, колегією суддів встановлено, що, згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 01.03.2023 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із встановленням певних процесуальних обов`язків, строк якого було продовжено ухвалою колегії суддів від 11 квітня 2024 року, який в подальшому було продовжено та який спливає 15 листопада 2024 року.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів проти громадської безпеки у сфері обігу наркотичних засобів, у складі злочинної організації.

Суд констатує, що на даний час хоча і з меншою ймовірістю, але продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, анкетні дані яких наразі відомі, зокрема які приймали участь у якості понятих під час проведення оперативних закупок та обшуків у обвинувачених та інших учасників злочинної організації, які уклали зі стороною обвинувачення угоди про визнання винуватості та засуджені за вказані кримінальні правопорушення, оскільки дане кримінальне провадження передано на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання, в ході якого підлягають допиту усі учасники кримінального процесу та дослідженню вся сукупність зібраних доказів.

Дані обставини не були спростовані обвинуваченим ОСОБА_9 та його захисником адвокатом ОСОБА_11 в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Поряд з цим, суд критично сприймає обгрунтування обвинуваченого щодо зміни йому запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешту у нінчий час доби, оскільки останнім жодного разу не було порушено його умов відбування, як такі, що безпідставно заявлені та є неспівмірними із суспільною небезпекою інкримінованих останньому кримінальних правопорушень та існуючих на даний час ризиків.

З огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст.199 цього кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про переконливість доводів прокурора про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_9 у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням певних процесуальних обов`язків, оскільки відносно останнього продовжують на даний час існувати ризики, які є підставою вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що під час обрання 01.03.2023 року Ленінським районним судом м. Полтави запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 у вигляді цілодобового домашнього арешту судом було повно, достатньо та грунтовно зазначено та проаналізовано наявність усіх існуючих ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, необхідних для застосування і обрання відносно останнього саме такого виду запобіжного заходу, а також визначено перелік процесуальних обов`язків, покладених на обвинуваченого, які в повній мірі зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку і в подальшому, оскільки є дієвими і достатніми на даний час з огляду на належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_9 , що відповідно вказує про відсутність об`єктивних даних для зміни на даний час вказаного судового рішення та обрання ще більш лояльного режиму відбування цього запобіжного заходу, про який клопоче сторона захисту.

Дана ухвала суду була предметом перевірки в апеляційному порядку, проте не скасована, набрала законної сили та є обов`язковою до виконання. Вказаний запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_9 протягом 1 (одного) року та 6 (шести) місяців, що є недостатнім для отримання судом висновків щодо стабільності та непохитності позитивної процесуальної поведінки обвинуваченого з метою застосування більш лояльного для останнього режиму відбування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Разом з цим, суд констатує, що обставини вказані стороною захисту вказують лише на належність процесуальної поведінки обвинуваченого, а не наявність нових та дійсних підстав для зміни судом існуючого на даний час більш лояльного режиму відбування запобіжного заходу кримінального провадження у вигляді домашнього арешту обраного відносно останнього.

Крім того, на даний час судом не визначено обсягу і порядку дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, а також не встановлено переліку осіб, які підлягають виклику в судове засідання та допиту, що також вказує про передчасність клопотання сторони захисту і щодо зміни режиму відбування ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Нових, дійсних, переконливих та більш вагомих даних та обставин для спростування висновків суду щодо обрання більш лояльного режиму відбуття запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 у вигляді цілодобового домашнього арешту для його зміни у вигляді домашнього арешту у нічний час доби стороною захисту в судовому засіданні не зазначено взагалі та судом не встановлено, а відтак будь-яких законних, дійсних і обгрунтованих підстав для його зміни на даний час колегія суддів не вбачає.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення вказаного клопотання прокурора в зв`язку з його обгрунтованістю та відповідно про необгрунтованість тверджень захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_11 щодо зміни виду запобіжного заходу його підзахисному у вигляді домашнього арешту, а саме його часового проміжку з цілодобового на нічний час доби.

Колегія суддів, також приходить до переконливого висновку про обгрунтованість клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із використанням ЕЗК та застосуванням ряду процесуальних обов?язків відносно обвинуваченого ОСОБА_12 ..

Судом встановлено, що, згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.03.2020 року, відносно ОСОБА_12 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 11.03.2020 року, строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 4 000 000 грн. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 11.04.2023 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_12 строк тримання під вартою на строк 60 днів та визначено розмір застави - 210 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 563 640 грн..

Ухвалою колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 31 травня 2023 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_12 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, колегією суддів встановлено, що, згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 06.07.2023 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_12 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із встановленням певних процесуальних обов`язків, який в подальшому було продовжено, та який спливає 15 листопада 2024 року.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів проти громадської безпеки у сфері обігу наркотичних засобів, у складі злочинної організації.

Суд констатує, що на даний час хоча і з меншою ймовірністю, але продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_12 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, анкетні дані яких наразі відомі, зокрема які приймали участь у якості понятих під час проведення оперативних закупок та обшуків у обвинувачених та інших учасників злочинної організації, які уклали зі стороною обвинувачення угоди про визнання винуватості та засуджені за вказані кримінальні правопорушення, оскільки дане кримінальне провадження передано на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання, в ході якого підлягають допиту усі учасники кримінального процесу та дослідженню вся сукупність зібраних доказів.

Дані обставини не заперечувались обвинуваченим ОСОБА_12 та його захисником адвокатом ОСОБА_13 .

З огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування, в порядку передбаченому ст.199 цього кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку про переконливість доводів прокурора про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_12 у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням ЕЗК, з покладенням певних процесуальних обов`язків, оскільки відносно останнього продовжують існувати ризики, які є підставою вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що під час обрання 06.07.2023 року Ленінським районним судом м. Полтави запобіжного заходу відносно ОСОБА_12 у вигляді цілодобового домашнього арешту судом було повно, достатньо та грунтовно зазначено та проаналізовано наявність усіх існуючих ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, необхідних для застосування і обрання відносно останнього саме такого виду запобіжного заходу, а також визначено перелік процесуальних обов`язків, покладених на обвинуваченого, котрі в повній мірі можуть забезпечити його належну процесуальну поведінку і в подальшому, оскільки є дієвими та достатніми і на даний час з огляду на належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_12 , що відповідно вказує про відсутність об`єктивних даних для зміни на даний час вказаного судового рішення.

Дана ухвала суду була предметом перевірки в апеляційному порядку, проте не скасована, набрала законної сили та є обов`язковою до виконання. Вказаний запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_12 діє більше року, що є недостатнім для отримання судом висновків щодо стабільності та непохитності позитивної процесуальної поведінки обвинуваченого з метою зміни способу виконання для останнього вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

В судовому засіданння сторона захисту не заперечувала проти продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_12 дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосувнаням електронних засобів контролю.

Колегією суддів під час розгляду питання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_12 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для запобігання вищезазначеним ризикам. Дане питання було вирішено судом позитивно саме з урахуванням усієї сукупності обставин у даному об?єднаному кримінальному провадженні. Проте, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим та його захисником на його користь, проте в даному конкретному випадку колегія суддів приходить до переконання, що вказані стороною захисту аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень у справі за мотивів наведених у даному судовому рішенні.

Крім того, на даний час судом не визначено обсягу і порядку дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, а також не встановлено переліку осіб, які підлягають виклику в судове засідання та допиту.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення вказаного клопотання прокурора в зв?язку з його обгрунтованістю, та продовженню дії заходу забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_12 у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю.

Колегія суддів, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, із застосуванням електронних засобів контролю та покладенням відповідних процесуальних обов?язків відносно обвинуваченого ОСОБА_14 ..

Згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.02.2020 року, обрано відносно ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначено строк тримання під вартою рахувати з 13.02.2023 року, терміном на 60 діб, який в подальшому було продовжено.

Відповідно до ухвали колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 31 травня 2023 року, змінено запобіжний захід відносно ОСОБА_14 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з використанням засобів електронного контролю та покладенням певного ряду процесуальних обов`язків.

Відповідно до ухвали колегії суддів від 29 серпня 2023 року, яким було змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, в період часу з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. з застосування електронних засобів контролю.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів проти громадської безпеки у сфері обігу наркотичних засобів, у складі злочинної організації.

Суд констатує, що на даний час хоча з меншою ймовірністю, але продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_14 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, анкетні дані яких наразі відомі, зокрема які приймали участь у якості понятих під час проведення оперативних закупок та обшуків у обвинувачених та інших учасників злочинної організації, які уклали зі стороною обвинувачення угоди про визнання винуватості та засуджені за вказані кримінальні правопорушення, оскільки дане кримінальне провадження передано на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання, в ході якого підлягають допиту усі учасники кримінального процесу та дослідженню вся сукупність зібраних доказів.

Дані обставини не були спростовані обвинуваченим ОСОБА_14 та його захисником адвокатом ОСОБА_8 , в судовому засіданні належними та допустимими доказами та не заперечувалися по суті.

Разом з цим, обвинувачений ОСОБА_14 та його захисник не заперечували проти клопотання прокурора що до продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із застосуванням електронних засобів контролю та встановлення наявних про цесуальних обов`язків.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема щодо незаконного, шляхом підбурювання, вмовлянням, залякуванням впливати на покази свідків, понятих, які були присутні під час проведення огляду місця події, на свідків, які вже допитані по кримінальному провадженню та які можуть бути встановлені в ході судового розслідування та потерпілих.

Відповідно до ч. 1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно п. 19 ч.1 ст. 7, ст. 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах диспозитивності. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які посилається прокурор, суд констатує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що встановлені раніше ризики, відносно ОСОБА_14 , передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, наразі суттєво зменшилися, хоча і не перестали існувати з високою ймовірністю.

Поряд з цим, з огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, колегія суддів на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язана оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

В той же час, колегія суддів вважає, що стороною захисту в судовому засіданні не доведено, що встановлені при зміні та продовженні ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із застосуванням засобів електронного контролю та встановленням ряду процесуальних обов`язків ризики, передбачені ст. 177 КПК України, істотно зменшились.

Колегією суддів під час розгляду питання про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_14 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби для запобігання вищезазначеним ризикам, та яка була вирішена позитивно саме з урахуванням даних про особу обвинуваченого. Проте, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим та його захисником на його користь, проте в даному конкретному випадку колегія суддів приходить до переконання, що вказані стороною захисту аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень у справі за мотивів наведених у даному судовому рішенні.

Крім того, на даний час судом не визначено обсягу і порядку дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, а також не встановлено переліку осіб, які підлягають виклику в судовому засіданні та допиту, що також вказує про належність обраного та існуючого на даний час запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із використанням ЕЗК та встановленням певних процесуальних обов?язків.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до переконливого висновку про необхідність задоволення вказаного клопотання прокурора в зв?язку з його обгрунтованістю.

Колегія суддів, приходить до висновку про обгрутованість клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням засобів електронного контролю та встановленням певних процесуальних обов`язків відносно ОСОБА_16 з наступних підстав.

Згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.02.2020 року, обрано відносно ОСОБА_16 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначено строк тримання під вартою рахувати з 13.02.2020 року, терміном на 60 діб, який в подальшому було продовжено.

Відповідно до ухвали колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 31 травня 2023 року, змінено запобіжний захід відносно ОСОБА_16 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з використанням засобів електронного контролю, який було в подальшому продовжено, строк якого спливає 15 листопада 2024 року.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів проти громадської безпеки у сфері обігу наркотичних засобів, у складі злочинної організації.

Суд констатує, що на даний час хоча і з меншою ймовірністю, але продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_16 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, анкетні дані яких наразі відомі, зокрема які приймали участь у якості понятих під час проведення оперативних закупок та обшуків у обвинувачених та інших учасників злочинної організації, які уклали зі стороною обвинувачення угоди про визнання винуватості та засуджені за вказані кримінальні правопорушення, оскільки дане кримінальне провадження передано на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання, в ході якого підлягають допиту усі учасники кримінального процесу та дослідженню вся сукупність зібраних доказів.

Дані обставини не були спростовані обвинуваченим ОСОБА_16 та його захисником адвокатом ОСОБА_17 в судовому засіданні належними та допустимими доказами та в судовому засіданні не заперечувались.

В той же час, з огляду на вимоги ст.ст. 177, 178 КПК України та сталу практику ЄСПЛ («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom», «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»), колегія суддів вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено, що встановлені при зміні та продовженні ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням засобів електронного контролю та встановленням ряду процесуальних обов?язків ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати на даний час, та що інший, більш м`який запобіжний захід, є недостатнім для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, та забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого з урахуванням стану здоров`я останнього, його репутації, соціальних зв`язків.

Так, судом беззаперечно встановлено, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та встановленням певних процесуальних обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_16 діє лише з 31 травня 2023 року, тобто протягом 1 (одного) року та 4 (чотирьох) місяців, що є вкрай недостатнім для отримання судом висновків щодо стабільності та непохитності позитивної процесуальної поведінки обвинуваченого з метою застосування більш лояльного для останнього режиму відбування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, не зважаючи на бажання останнього змінити спосіб виконання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Дані обставини підтверджуються матеріалами даного кримінального провадження і не були спростовані стороною захисту в спосіб встановлений законом належними і допустимими доказами чи фактичними обставинами, та відповідно надають суду достатні підстави вважати про наявність на даний час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та безпідставність і надуманість тверджень сторони захисту про їх абсолютну відсутність та недоведеність прокурором.

Колегією суддів під час розгляду питання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_16 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для запобігання вищезазначеним ризикам. Проте, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим та його захисником на його користь, проте в даному конкретному випадку колегія суддів приходить до переконання, що вказані стороною захисту аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень у справі за мотивів наведених у даному судовому рішенні.

Крім того, на даний час судом не визначено обсягу і порядку дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, а також не встановлено переліку осіб, які підлягають виклику в судове засідання та допиту, що також вказує про передчасність тверджень сторони захисту щодо зміни режиму відбування обвинуваченим ОСОБА_16 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення вказаного клопотання прокурора в зв`язку з його обгрунтованістю.

Разом з цим колегія суддів, заслухавши думку учасників процесу та дослідивши надані суду матеріали, приходить до висновку про обгрунтованість клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 з огляду на наступне.

Так, згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28 травня 2020 року, відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 27 травня 2020 року, строком на 60 діб, та визначено розмір застави у сумі 2 000 000 грн. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 11.04.2023 року, продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою на строк 60 днів та визначено розмір застави - 230 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 617320 грн..

Згідно ухвали колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 06 липня 2023 року, відносно ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю та покладенням процесуальних обов`язків.

Ухвалою колегії суддів від 11 квітня 2024 року відносно ОСОБА_6 продовжено дію запобіжного заходу у вигялді цілодобового домашнього арешту з покладенням процесуальних обов`язків, згідно ч.5 ст. 194 КПК України, зокрема цілодобово не залищати місце проживання, цілодобово носити електронний засіб контролю. Водночас роз`яснено, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники поліції, з метою контролю за поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків. Дана ухвала суду набрала законної сили, та є обов`язковою до виконання.

Судом також встановлено, що, на виконання ухвали колегії суддів від 11.04.2024 року, 25 квітня 2024 року до обвинуваченого ОСОБА_6 було застовано електронний засіб контролю.

Так, судом встановлено, що за відсутності вільних комплектів ЕЗК контроль за місцеперебуванням обвинувачених покладений на територіальні підрозділи ГУНП в Полтавській області, як органи Національної поліції за місцем проживання обвинувачених осіб (на підставі наказів МВС України від 08.06.2017 № 480 та від 13.07.2016 року № 654).

Відповідно до ухвали колегії суддів від 06 червня 2024 року відносно ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту з застостування електронних засобів контролю на тримання під вартою, без права внесення застави.

Підставою для зміни заходу забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_6 стало систематичне та грубе порушення останнім встановлених відносно нього обмежень у рамках дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та встановленням певних процесуальних обов`язків.

Відповідно до інформації, наданої Управлінням організаційно - аналітичного забезпечення та реагування ГУ НП в Полтавській області, на час перебування під контролем відділу у обвинуваченого ОСОБА_6 було зареєстровано 30 (тридцять) спрацювань, переважно технічного характеру, що швидко зникали або усувалися шляхом перезавантаження "браслету" (натисканням кнопки на ньому безпосередньо ОСОБА_6 після дзвінка іспектора відділу).

За цей же період було зафіксовано 6 карток "102" із повідомленням "надходження сигналу тривоги ЕЗК", у зв`язку із надходженням сигналу системи "Attenti" при відсутності телефонного зв`язку з підконтрольною особою (27, 29 і 30 квітня, а також 22, 26, 27 травня). На кожне таке повідомлення направлявся наряд поліції для перевірки місцезнаходження ОСОБА_6 ..

При цьому встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_6 було допущено низку дій, а саме:

- неодноразово не відповідав на дзвінки інспектора відділу (пояснюючи це наряду поліції тим, що відпочивав);

- допускав розрядження пристрою;

- неодноразово перешкоджав наряду поліції з`явитися до його житла (квартири в багатоповерховому будинку з окремим входом до двору під кодовим замком) для відібрання пояснень і проведення перевірки наявності й працездатності ЕЗК, мотивуючи з одного боку неможливістю відчинити ворота до спільного двору, а з іншого - судовою забороною залишати житло;

-допускав в телефонних розмовах з інспектором відділу вислови, що можуть бути розцінені як неповага до суду та прийнятих ним рішень, в т.ч. щодо ненадання працівникам поліції можливості перевірити в його житлі з метою контролю за його поведінкою, на зауваження інспектора про застосування до нього ЕЗК згідно ухвали суду відповідав нецензурною лексикою.

Суд звертає увагу на те, що протягом незначного періоду застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 ЕЗК та його перебування під контролем, на виконання відповідних ухвал суду, а саме з 25 квітня і по 07 червня поточного року, у піднаглядного ОСОБА_6 було зафіксовано 30 спряцювань, переважно технічного характеру, та зафіксовано 6 карток «102» із повідомленням «надходження сигналу тривоги ЕЗК», що вказує про вкрай незадовільну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 та порушення покладених на нього процесуальних обов`язків.

Дана ухвала колегії суддів була предметом перевірки в апеляційному порядку, проте ухвалою Полтавського апеляціійного суду від 25 липня 2024 року залшишена в силі та набрала законної сили та є обов`язковою до виконання. В рамках апеляційного перегляду ухвали колегії суддів від 07 червня 2024 року, перевірялись наведені вище факти допущених порушень ОСОБА_6 у рамках дії запобіжного заходу - цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю та встановлення певних процесуальних обов`язків.

Тому суд критично сприймає твердження сторони захисту в даному судовому засіданні, що дії працівників поліції при фіксуванні порушень обвинуваченим ОСОБА_6 у рамках дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю носили провокативний характер.

Твердження сторони захисту зазначені в даному судовому засіданні щодо відсутності в поведінці та діях обинуваченого ОСОБА_6 ознак порушення процесуальних обов?язків покладених на останнього відповідно до рішення суду, суд визнає безпідставними та необгрунтованими, оскільки обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 11.04.2024 року, відповідно до якої відносно останнього було продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із використанням ЕЗК та покладенням відповідних процесуальних обов?язків та безпосередьно на обвинуваченого було покладено обов?язок цілодобово носити електронний засіб контролю, було змінено на тримання під вартою, підстави чого були перевірені апеляційною інстанцією в рамках апеляційного перегляду ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 07.06.2024 року за результатами якого вказана позиція обвинуваченого ОСОБА_6 була відхилена апеляційним судом, а ухвала суду залишена в силі.

Принагідно суд, повторно звертає увагу на позицію обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні під час вирішення питання про зміну запобіжного заходу від 07 червня 2024 року та в даному судовому засіданні, який своєї провини у порушені покладених на нього процесуальних обов`язків не визнав взагалі, вважає вказані свої дії та процесуальну поведінку належною, що в свою чергу свідчить про свідоме небажання останнього усвідомлювати протиправність своїх дій та ставати на шлях виправлення.

Разом з наведеним, суд також констатує, що на даний час, хоча і з меншою ймовірністю, але продовжуютьіснувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків, у цьому ж кримінальному проваджені; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, анкетні дані яких наразі відомі, зокрема які приймали участь у якості понятих під час проведення оперативних закупок та обшуків у обвинувачених та інших учасників злочинної організації, які уклали зі стороною обвинувачення угоди про визнання винуватості та засуджені за вказані кримінальні правопорушення, оскільки дане кримінальне провадження передано на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового провадження, в ході якого підлягають допиту усі учасники кримінального процесу та дослідженню вся сукупність зібраних доказів.

Дані обставини не були спростовані обвинуваченим ОСОБА_6 та його захисниками адвокатами в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

В той же час, з огляду на вимоги ст.ст. 177, 178 КПК України та сталу практику ЄСПЛ («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom», «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»), колегія суддів вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено, що встановлені при зміні та продовженні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати на даний час, та що інший, більш м`який запобіжний захід, є недостатнім для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, та забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого з урахуванням стану здоров`я останнього, його репутації, соціальних зв`язків.

Так, судом встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 діє лише з 07 червня 2024 року, що є вкрай недостатнім для отримання судом дійсних та переконливих висновків щодо стабільності та непохитності позитивної процесуальної поведінки обвинуваченого з метою застосування до нього більш м`якого для останнього виду заходу забезпечення кримінального провадження, не зважаючи на клопотання сторони захисту про зміну останньому заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосування електронних засобів контролю.

Вказані судом обставини підтверджуються матеріалами даного кримінального провадження і не були спростовані стороною захисту в спосіб встановлений законом належними і допустимими доказами чи фактичними обставинами, та відповідно надають суду достатні підстави вважати про наявність на даний час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та безпідставність і надуманість тверджень сторони захисту про їх абсолютну відсутність та недоведеність прокурором.

Колегією суддів під час розгляду питання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 вивчалась наявність обставин для запобігання ризикам встановленим у даному кримінальнгому провадженні. Проте, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим та його захисником на його користь, проте в даному конкретному випадку колегія суддів приходить до переконання, що вказані стороною захисту аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень у справі за мотивів наведених у даному судовому рішенні.

Крім того, на даний час судом не визначено обсягу і порядку дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, а також не встановлено переліку осіб, які підлягають виклику в судове засідання та допиту, що також вказує про передчасність тверджень сторони захисту щодо зміни заходу забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуннням електронних засобів контролю та встановлених процесуальних обов`язків.

Нових, дійсних, переконливих та більш вагомих даних та обставин для спростування висновків суду щодо обрання відносно ОСОБА_6 більш лояльного виду запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стороною захисту в судовому засіданні не зазначено взагалі та судом не встановлено, а відтак будь-яких законних і дійсних підстав для його зміни на даний час колегія суддів не вбачає.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про переконливість доводів прокурора про доцільність продовження заходу забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, оскільки відносно ОСОБА_6 продовжують існувати ризики, які є підставою вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а вказана неналежна процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 не зможе в повній мірі забезпечити наявні в даному кримінальному провадженні ризики.

При цьому, суд не вбачає пооцесуальних підстав для визначення розміру застави при зміні відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу на тримання під вартою та приймає доводи прокурора з даного приводу.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення вказаного клопотання прокурора в зв`язку з його обгрунтованістю та відповідно про необгрунтованість заперечень сторони захисту щодо клопотання прокурора щодо зміни відносно останнього запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю та встановлення певних процесуальних обов`язків.

Колегія суддів, приходить до висновку про обгрутованість клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням засобів електронного контролю та встановленням певних процесуальних обов`язків відносно ОСОБА_18 ..

Судом встановлено, що, згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20.02.2022 року, відносно ОСОБА_18 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 19.02.2023 року.

Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 11.04.2023 року, продовжено обвинуваченому ОСОБА_18 строк тримання під вартою на строк 60 днів та визначено розмір застави - 210 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 563 640 грн..

Ухвалою колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 31 травня 2023 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ухвали колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 06 липня 2023 року, змінено запобіжний захід відносно ОСОБА_18 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з використанням засобів електронного контролю, строк якого було не одноразово продовжено та який спливає 15 листопада 2024 року.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_18 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів проти громадської безпеки у сфері обігу наркотичних засобів, у складі злочинної організації.

Суд констатує, що на даний час хоча з меншою ймовірністю, але продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_18 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, анкетні дані яких наразі відомі, зокрема які приймали участь у якості понятих під час проведення оперативних закупок та обшуків у обвинувачених та інших учасників злочинної організації, які уклали зі стороною обвинувачення угоди про визнання винуватості та засуджені за вказані кримінальні правопорушення, оскільки дане кримінальне провадження передано на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання, в ході якого підлягають допиту усі учасники кримінального процесу та дослідженню вся сукупність зібраних доказів.

Дані обставини не були спростовані обвинуваченим ОСОБА_18 та його захисником адвокатом ОСОБА_19 в судовому засіданні та в судовому засіданні не заперечувались останніми.

З огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу,суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст.199 цього кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку про переконливість доводів прокурора про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_18 у вигляді цілодобового домашнього арешту із обов?язковим застосуванням електронних засобів контролю та з покладенням певних процесуальних обов`язків, оскільки відносно останнього на даний час продовжують існувати ризики, які є підставою вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що під час обрання 06.07.2023 року Ленінським районним судом м. Полтави запобіжного заходу відносно ОСОБА_18 у вигляді цілодобового домашнього арешту судом було повно, достатньо і грунтовно зазначено та проаналізовано наявність усіх існуючих ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, необхідних для застосування і обрання відносно останнього саме такого виду запобіжного заходу, а також визначено перелік процесуальних обов?язків, покладених на обвинуваченого, котрі в повній мірі зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку і в подальшому, оскільки є дієвими і достатніми на даний час з огляду на належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_18 , що відповідно вказує про відсутність об`єктивних даних для зміни на даний час вказаного судового рішення та обрання ще більш лояльного режиму відбування цього запобіжного заходу, про який клопоче сторона захисту.

Дана ухвала суду була предметом перевірки в апеляційному порядку, проте не скасована, набрала законної сили та є обов`язковою до виконання.

Колегією суддів під час розгляду питання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_18 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для запобігання вищезазначеним ризикам, та яка була вирішена позитивно саме з урахуванням даних про особу обвинуваченого, які в котре зазначені захисником останнього в даному клопотанні, що є неприпустимим. Проте, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим та його захисником на його користь, проте в даному конкретному випадку колегія суддів приходить до переконання, що вказані стороною захисту аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень у справі за мотивів наведених у даному судовому рішенні.

Колегія суддів констатує, що нових, дійсних, переконливих та більш вагомих даних та обставин для спростування висновків суду щодо неможливості обрання більш лояльного режиму відбування запобіжного заходу застосованого відносно ОСОБА_18 у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням засобів електронного контролю - у нічний час доби та без використання електронних засобів контролю стороною захисту в судовому засіданні не зазначено взагалі та судом не встановлено, а відтак будь-яких законних і обгрунтованих підстав для зміни існуючого на даний час відносно останнього запобіжного заходу виду та режиму його відбування - колегія суддів не вбачає.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення вказаного клопотання прокурора в зв?язку з його обгрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 177-179, 181,182, 183, 197, 331, 376 КПК України, Інструкції про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, затвердженої Наказом МВС № 654 від 13.07.2016 року, Порядком застосування електронних засобів контролю, затвердженим наказом МВС від 08.06.2017 року №480, Інстукцією з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженою наказом МВС від 27.04.2020 № 357 ( із зімнами, внесеними наказом МВС України № 746 від 11.10.2021 року), Порядком застосування електронних засобів контролю, затвердженого Наказом Міністерства внутрішній справ України №480 від 08.06.2017 року ,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , у вигляді домашнього арешту у нічний час доби відносно ОСОБА_14 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 11 листопада 2024 року по 10 січня 2025 року, включно, без визначення розміру застави.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, стороком на 60 днів, з 11 листопада 2024 року по 10 січня 2025 року, включно, з покладенням наступних обов`язків:

- цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та вже засудженими особами у кримінальному провадженні № 537/3588/20;

- здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, у разі наявності.

Строк дії ухвали 60 днів з 11 листопада 2024 року по 10 січня 2025 року, включно.

Виконання ухвали в частині дотримання ОСОБА_9 покладених на нього обов`язків доручити органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_9 , контроль за виконанням запобіжного заходу ОСОБА_9 покласти на прокурора.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 , що, відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід, зокрема, тримання під вартою.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з використанням електронних засобів контролю, стороком на 60 днів, з 11 листопада 2024 року по 10 січня 2025 року, включно, з покладенням наступних обов`язків:

- прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 537/3588/20, за першою вимогою;

-цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

-утримуватися від спілкування в позасудовому порядку зі свідками та вже засудженими особами у кримінальному провадженні № 537/3588/20;

- цілодобово носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали 60 днів з 11 листопада 2024 року по 10 січня 2025 року, включно.

Виконання ухвали в частині дотримання ОСОБА_12 покладених на нього обов`язків доручити органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_12 , контроль за виконанням запобіжного заходу ОСОБА_12 покласти на прокурора.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_12 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням засобів електронного контролю, строком на 60 днів, з 11 листопада 2024 року по 10 січня 2025 року , включно, з покладенням наступних обов`язків:

- прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 537/3588/20, за першою вимогою;

-цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

-утримуватися від спілкування в позасудовому порядку зі свідками та вже засудженими особами у кримінальному провадженні № 537/3588/20;

- цілодобово носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали 60 днів з 11 листопада 2024 року по 10 січня 2025 року, включно.

Виконання ухвали в частині дотримання ОСОБА_16 покладених на нього обов`язків доручити органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_16 . контроль за виконанням запобіжного заходу відносно ОСОБА_16 покласти на прокурора.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_16 , що порушення умов домашнього арешту може бути наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу, зокрема, тримання під вартою.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_16 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Кравченки Великобагачанського району Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби в період часу з 21:00 год. по 06:00 год., з використанням засобів електронного контролю, строком на 60 днів, з 11 листопада 2024 року по 10 січня 2025 року, включно, з покладенням наступних обов`язків:

- прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 537/3588/20, за першою вимогою;

- не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 в період часу з 21:00 год. по 06:00 год.;

-утримуватися від спілкування в позасудовому порядку зі свідками та вже засудженими особами у кримінальному провадженні № 537/3588/20;

- цілодобово носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали 60 днів з 11 листопада 2024 року по 10 січня 2025 року, включно.

Виконання ухвали в частині дотримання ОСОБА_14 покладених на нього обов`язків доручити органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_14 , контроль за виконанням запобіжного заходу відносно ОСОБА_14 покласти на прокурора.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_14 , що порушення умов домашнього арешту може бути наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу, зокрема, тримання під вартою.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_14 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_5 , міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з використанням засобів електронного контролю, строком на 60 днів, з 11 листопада 2024 року по 10 січня 2025 року, включно, з покладенням наступних обов`язків:

- прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 537/3588/20, за першою вимогою;

-цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ;

-утримуватися від спілкування в позасудовому порядку зі свідками та вже засудженими особами у кримінальному провадженні № 537/3588/20;

- цілодобово носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали 60 днів з 11 листопада 2024 року по 10 січня 2025 року, включно.

Виконання ухвали в частині дотримання ОСОБА_18 покладених на нього обов`язків доручити органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_18 , контроль за виконанням запобіжного заходу відносно ОСОБА_18 покласти на прокурора.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_18 , що порушення умов домашнього арешту може бути наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу, зокрема, тримання під вартою.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_18 , що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3