Провадження № 1-кс/201/4310/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001660 від 06.06.2024 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання.

В обґрунтування поданого клопотання слідчим зазначено, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001660 від 06.06.2024 року за підозрою громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч. 2 ст. 111 КК України.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше квітня 2024 року, громадяни України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за невстановлених обставин, маючи негативне ставлення до чинної влади держави Україна, будучи прихильниками проросійських поглядів, керуючись власними переконаннями, діючи умисно та з корисливих мотивів, перебуваючи у невстановленому місці на території міста Краматорськ Донецької області, розпочали спілкування за допомогою програмного забезпечення мобільного додатку «Telegram» використовуючи мобільний телефон ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із невстановленим представником іноземної організації спеціальної служби держави-агресора Федеральної служби безпеки Російської Федерації (далі - ФСБ РФ), який використовує мобільний месенджер «Telegram» з логіном ( ОСОБА_7 ).

Надалі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , будучи достовірно обізнаними про те, що вказана невстановлена особа є представником іноземної організації спеціальної служби держави-агресора ФСБ РФ, який бере участь у бойових діях проти ЗС України й інших військових формувань України, здійснює збір інформації військового характеру з метою її подальшого використання проти українських військовослужбовців, з власної ініціативи надали останньому добровільну згоду на сприяння у проведенні підривної діяльності проти України, а саме на збір та передачу представнику іноземної організації спеціальної служби держави-агресора ФСБ РФ відомостей різного характеру за грошову винагороду.

Таким чином, у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на поширення інформації про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, в умовах воєнного стану та з корисливих мотивів, з метою надання такої інформації представникам держави, що здійснює збройну агресію проти України.

02 серпня 2024 року, ОСОБА_6 перебуваючи у м. Краматорськ Донецької області, використовуючи грошові кошти отриманні злочинним шляхом - за виконання завдання представника іноземної організації спеціальної служби держави-агресора ФСБ РФ, уклала договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 із громадянкою ОСОБА_8 , за яким сплатила останній 164576 (сто шістдесят чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) грн., чим використала грошові кошти отримані злочинним шляхом.

22.08.2024 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

23.08.2024 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

04.10.2024 громадянка ОСОБА_8 добровільно видала грошові кошти отримані від ОСОБА_6 у сумі 120000 (сто двадцять тисяч) гривень.

Вказані предмети схожі на грошові кошти українські гривні детально оглянуті 04.10.2024.

04.10.2024 постановою предмети схожі на грошові кошти українські гривні у сумі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001660 від 06.06.2024.

У поданому клопотанні слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, з метою збереження речових доказів.

Слідчий у судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглянути клопотання без його участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд даного клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Враховуючи викладене, а також стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає за можливе розглянуте вказане клопотання без участі власника, роз`яснивши йому про право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. (ст. 174 КПК України).

Дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення заявленого слідчим клопотання про арешт майна, виходячи з такого.

Розглядом вказаного клопотання встановлено, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001660 від 06.06.2024 року за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

22.08.2024 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

23.08.2024 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

У ході досудового розслідування громадянка ОСОБА_8 добровільно видала грошові кошти отримані від ОСОБА_6 у сумі 120000 (сто двадцять тисяч) гривень.

04.10.2024 постановою слідчого предмети схожі на грошові кошти українські гривні у сумі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001660 від 06.06.2024.

Слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, з метою збереження речових доказів.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вилучене майно, слідчий суддя керується таким.

Відповідно до ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у клопотанні майно визнано речовим доказом у справі, могло зберегти сліди злочину, а також може бути використаним слідчим як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і для запобігання його втрати або пошкодження є доцільним накласти на нього арешт.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 170, 171 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001660 від 06.06.2024 на предмети, які вилучено під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001660 від 06.06.2024, а саме: предмети схожі на грошові кошти українські гривні у сумі 120000 (сто двадцять тисяч) гривень.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1