Справа № 464/5873/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/918/24 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 02 серпня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, ФОП, військовозобов`язаного, зареєстрованого: АДРЕСА_1 та проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не притягався до кримінальної відповідальності, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_9

встановила:

оскарженим вироком ОСОБА_7 визнано винним за ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, встановлено іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь державного бюджету України витрати на проведення експертиз в сумі 36266,20 грн.

Речові докази: компакт диски - залишено при матеріалах справи; автомобіль марки «Subaru Legacy», реєстраційний номер НОМЕР_1 - залишено ОСОБА_7 .

Скасовано арешт, накладений Ухвалою суду від 08.09.2023 в частині заборони відчуження транспортного засобу марки«Subaru Legacy», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

ОСОБА_7 , 05.09.2023, приблизно о 09.00 год., керуючи автомобілем марки «Subaru Legacy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по вул. Луганська у м. Львові в напрямку до вул. Зелена, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: Розділу 1 п. 1.5, п. 1.10; Розділу 2 п. 2.3 б), д); Розділу 12 п. 12.3; Розділу 18 п. 18.1, внаслідок чого скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме наїзд вказаним транспортним засобом на нерегульованому пішохідному переході на пішохода ОСОБА_9 , який переходив дорогу справа наліво із правого тротуару по напрямку руху автомобіля та в результаті якого ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Не погоджуючись із оскарженим вироком, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржений вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на термін 2 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного основного покарання із іспитовим терміном 2 роки. У решті вирок залишити без зміни.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, об`єктивна сторона якого виразилася у грубому порушенні ним Правил дорожнього руху - вчинення наїзду на нерегульованому пішохідному переході на пішохода, який мав перевагу в русі та який в результаті ДТП отримав тяжкі тілесні ушкодження, робота обвинуваченого ОСОБА_7 безпосередньо не пов`язана із керуванням транспортним засобом, вважаю, що судом безпідставно не призначено ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами та призначено занадто м`яке покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу, у яких просить залишити вирок Сихівського районного суду м. Львова від 02.08.2024 року без змін, як законний та обгрунтований, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - без задоволення, як безпідставну. Вважає, що підстав для посилення покарання його підзахисному немає.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення прокурора ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 , які заперечили проти апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи із наступних мотивів.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 не дотримано в повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглядалось судом першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки ОСОБА_7 визнав винуватість, відтак суд першої інстанції обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі доказами, є обґрунтованим та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується і не може бути оскаржений.

Щодо призначеного судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання, то слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до позиції, висловленої у постанові Верховного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № № 205/7091/16-к (№ 51 - 1532 км 19), поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

У відповідності до ч. 2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Тобто, в даному випадку санкція статті є альтернативною, передбачає можливість суду на свій розсуд, виходячи із конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, а також інших факторів, обрати чи не обрати обвинуваченому додаткове покарання - позбавленням права керувати транспортними засобами.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, необґрунтовано та безпідставно не обрав обвинуваченому ОСОБА_7 додаткове покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, об`єктивна сторона якого виразилася у грубому порушенні ним Правил дорожнього руху - вчинення наїзду на нерегульованому пішохідному переході на пішохода, який мав перевагу в русі та який в результаті ДТП отримав тяжкі тілесні ушкодження, робота обвинуваченого ОСОБА_7 безпосередньо не пов`язана із керуванням транспортним засобом, колегія суддів погоджується із доводами прокурора, що судом першої інстанції безпідставно не призначено ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

З огляду на викладене, суд належним чином не мотивував незастосування додаткового покарання до обвинуваченого ОСОБА_7 та призначення йому мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

На думку колегії суддів, враховуючи конкретні обставини справи, суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює, до кримінальної відповідальності та адміністративної не притягався, у вчиненому щиро розкаявся, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував потерпілому шкоду, заподіяну у зв`язку з лікуванням, має низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, суд першої інстанції правильно обрав покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, встановивши іспитовий строк - 1 рік. На думку колегії суддів таке основне покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав для посилення ОСОБА_7 основного покарання колегія суддів не вбачає.

Щодо призначення додаткового покарання, то, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, не врахував тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та призначив надто м`яке покарання - без позбавлення права керування транспортними засобами. Як додаткового покарання, що відповідно до ст. 413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КК України - підставою для скасування вироку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.407, п.п. 3, 4 ч.1 ст.409 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі скасувати вирок суду першої інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та застосування судом закону, який не підлягає застосуванню.

Згідно зі ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вироку разі необхідності застосування більш суворого покарання.

За таких умов колегія суддів частково погоджується з позицією прокурора про необхідність скасування вироку суду першої інстанції і постановлення нового вироку в частині призначеного покарання та застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 ще додаткового покарання - позбавлення права керування транспортними засобами.

Призначаючи обвинуваченому покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, суспільну небезпеку вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння у розслідуванні вчиненого злочину, відшкодування шкоди, та вважає за необхідне призначити покарання, яке буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових злочинів, а саме покарання у виді позбавлення волі із застосуванням додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки, у відповідності до положень ст.ст. 50, 65 КК України, та із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України. Таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню частково, а вирок суду першої інстанції - скасуванню в частині призначеного покарання. У решті вирок суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420, ч. 15 ст. 615 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 02 серпня 2024 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У решті вирок залишити без зміни.

Касаційна скарга на рішення суду може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4