ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 листопада 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Київ заяву адвоката ОСОБА_3 про залишення без розгляду скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на рішення прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури про відмову у задоволенні клопотання,

установив:

01.11.2024 на електронну пошту Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на рішення прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури про відмову у задоволенні клопотання про відновлення досудового розслідування та допиту свідка ОСОБА_5 , у межах кримінального провадження № 0000171 від 11.04.2024 (в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України).

07.11.2024 від адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про залишення поданої скарги без розгляду, в якій вона зазначила, що з заперечень прокурора їй стало відомо, що 04.11.2024 обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні був направлений до суду (Вх. № 47221/24).

Від прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 надійшло заперечення на скаргу захисника (Вх. № 47049/24 від 06.11.2024), зі змісту якого слідує, що 04.11.2024 обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 направлено до Вищого антикорупційного суду, у зв`язку з чим слідчий суддя не уповноважений приймати будь-які рішення у цьому кримінальну провадженні, а наведені у скарзі підстави для скасування постанови прокурора є необґрунтованими.

Учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином.

Розглянувши заяву про залишення без розгляду скарги на рішення прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури про відмову у задоволенні клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

За змістом ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення прокурора може бути ухвалено рішення про зобов`язання вчинити певну дію або про відмову у задоволенні скарги. Тобто, постановлення ухвали про залишення без розгляду скарги ця стаття не передбачає.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених КПК України, про що зазначено у ч. 1 ст. 26 КПК України.

Виходячи з принципів змагальності сторін і диспозитивності кримінального процесу, визначених ст. 7, 22, 26 КПК України, враховуючи, що адвокат ОСОБА_3 просить залишити скаргу, з якою звернулася до слідчого судді, без розгляду, про що подано відповідну письмову заяву, слідчий суддя вважає, що за таких умов скаргу на рішення прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури про відмову у задоволенні клопотання необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст. 7, 22, 26, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на рішення прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури про відмову у задоволенні клопотання - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7