ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року

м.Рівне

Рівненськийміський суд Рівненськоїобласті в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001146 від 09.09.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого заадресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, на утриманні має одну неповнолітню дитину,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченогост.390-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

З обвинувального акту вбачається, що 05.09.2024 рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у цивільній справі №569/16541/24, з метою забезпечення безпеки ОСОБА_5 , яка являється дружиною ОСОБА_4 , було видано обмежувальний припис, згідно якого щодо останнього визначено заходи тимчасового обмеження його прав строком на два місяці та встановлено: заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 ; заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наближатися на відстань 100 метрів до місця реєстрації ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 ; заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наближатися на відстань100 метрів до місця роботи ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 ; заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_5 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, не відомому ОСОБА_4 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вести листування, телефонні переговори та контактувати з ОСОБА_5 , через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Однак, ОСОБА_4 , будучи ознайомлений 07.09.2024 із вказаним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області, що підтверджується його особистим підписом, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч.4 ст.350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, маючи фізичну можливість виконувати дане рішення суду, у період часу з 07.09.2024 по 09.09.2024 порушував заборони, викладені у вказаному рішенні суду.

Так, 07.09.2024 в період часу з 21:46 по 22:47 год. ОСОБА_4 вів листування через мобільний телефон, а саме через програму «Viber», із потерпілою ОСОБА_5 , чим порушив вимоги обмежувального припису від 05.09.2024, винесеного Рівненським міським судом.

Крім того, в період часу з 12:00 год. 08.09.2024 по 06:50 год. 09.09.2024 ОСОБА_4 перебував в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , чим порушив вимоги обмежувального припису від 05.09.2024, винесеного Рівненським міським судом.

Таким чином, ОСОБА_4 умисно не виконав вимоги обмежувального припису, встановленого рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05.09.2024 у справі №569/16541/24, а сааме перебував в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , та вів листування з ОСОБА_5 , чим заподіяв шкоду суспільним інтересам, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду і органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересівосіб, якіпостраждаливід такого насильства.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст.390-1 КК України, а саме умиснене виконання обмежувального припису особою, щодо якої такий захід застосовано судом.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ст.390-1 КК України, визнавповністю, погодився із усіма доказами, зібраними в справі в ході досудового слідства, які підтверджують його вину згідно пред`явлених обвинувачень, щиро розкаявся. Суду пояснив, що не виконав вимоги обмежувального приписуу зв`язку із тим, що не зрозумів, що припис підлягає до негайного виконання. На даний час виконує припис, дзвонив дружині, щоб віддала документи.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ст.390-1 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні даних кримінальних правопорушень.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягают ьдослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визна внедоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснивїм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ст.390-1 КК України, тобто в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такий захід застосовано судом.

Відповідно до ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ч.1 ст.5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотнудію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

28 березня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесеннязмін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» №3342-IX від 23 серпня 2023 року, яким окрім іншого, внесені зміни до ст.390-1 КК України, згідно яких, умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умиснене виконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, карається пробаційним наглядом на строк до двох років або обмеженням волі на той самий строк.

Згідноіз ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення, призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Суд враховує об`єктивні обставини кримінального провадження, особу винного ОСОБА_4 те, що він ранішене судимий, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, характеризується посередньо та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого, при призначенні покарання обвинуваченому суд не вбачає.

При цьому суд також враховує те, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкціїстатті за це кримінальне правопорушення, оскільки даний вид покарання є необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено та процесуальні витрати відсутні, запобіжний захід обвинуваченому у провадженні не обирався.

Речовідокази по справівирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставівикладеного, керуючисьст.ст. 368, 371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні за ст. 390-1 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

Відповідно до п. 1, п. 2, п. 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази :Диск (а.с.66) залишити в матеріалах кримінального провадження.

-Диск (а.с. 109) - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів моменту проголошення вироку через Рівненський міський суд.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

СуддяРівненськогоміського суду ОСОБА_6