Провадження № 1-кс/752/7876/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, клопотання начальника відділення №5 слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному № 0002973 від 02.10.2024, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , незаміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання начальника відділення №5 слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0002973 від 04.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. Клопотання погодив прокурор Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002973 від 04.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 02 год 50 хв 02.10.2024 року, виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метиметкатинон), без мети збуту, у великих розмірах.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метиметкатинон), ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою особистого вживання, без мети збуту, у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, але не пізніше 02 години 50 хвилин 02.10.2024, придбала особливо небезпечну психотропну речовину, що знаходилася у двох поліетиленових пакетах в одному з яких з пігулками оранжевого кольору, трикутної форми у кількості 9 (дев`ять) штук та в іншому з пігулками фіолетового кольору, прямокутної форми, у кількості 9 (дев`ять) штук, які у свою чергу ОСОБА_5 помістила до власної сумки, чим стала незаконно зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метиметкатинон), без мети збуту, у великих розмірах.

В подальшому, 02.10.2024 о 02 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 перебувала за адресою: АДРЕСА_3 , тим самим порушила правила перебування на вулиці під час комендантської години, чим привернула увагу працівників поліції, які вирішили, відповідно до вимог ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» перевірити її на причетність до вчинення злочинів.

В ході проведення поверхневої перевірки, відповідно до ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію», а саме візуального огляду особи та її речей, було встановлено, що остання зберігає при собі заборонену в обігу речовину. З метою вилучення забороненої в обігу речовини, а також для подальшого проведення експертного дослідження, було викликано слідчо-оперативну групу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві.

Після цього, 02.10.2024, в період часу з 06 години 21 хвилини по 06 годину 24 хвилини, в ході проведення обшуку затриманої особи ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 208 КПК України, в присутності двох понятих, під час якого із сумки чорного кольору, яка знаходилася у останньої під час затримання, було виявлено та в подальшому вилучено три поліетиленові пакети з пазовим замком в середині з кристалічною речовиною світлого кольору, поліетиленовий пакет з пазовим замком в середині з кристалічною речовиною світлого кольору, три поліетиленові пакети з пазовим замком в середині порошкоподібною речовиною світлого кольору, поліетиленовий пакет з пазовим замком в середині з порошкоподібною речовиною, згорток купюри номіналом 20 (двадцять) гривень в середині з порошкоподібною речовиною світлого кольору, два поліетиленові пакети з пазовим замком в одному з яких пігулки оранжевого кольору трикутної форми у кількості 9 (дев`ять) штук та в іншому пігулки фіолетового кольору прямокутної форми у кількості 9 (дев`ять) штук, які ОСОБА_5 , зберігала при собі, без мети збуту, у великих розмірах.

Згідно висновку експерта у наданій на дослідження кристалоподібній речовині білого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої забороненого - 4-ММС (4-метиметкатинон). Маса 4-ММС (4-метиметкатинон) у речовині становить 2,999г.

4-ММС (4-метиметкатинон), згідно Списку № 2 «Психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці I «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Відповідно до Таблиці ІІ, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», від 0,15 г, 4-ММС (4-метиметкатинон), вважається невеликім розміром, від 1,5 г. до 15 г. - великим розміром, а від 15 г. і більше - особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні незаконного придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, без мети збуту, у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

02.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

На обґрунтування необхідності застосування щодоОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий посилається на ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж домашній арешт, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування.

На підставі зазначеного слідчий у клопотанні просить застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, з 22 год 00 хв по 06 год 00 хв, заборонивши останній залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці; покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого та прокурора за кожною вимогою; не відлучатися за межі Київської області та міста Києва, без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечив проти клопотання. Зазначив, що підозрювана ОСОБА_5 визнає свою у вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення. Ризики, про існування яких стверджує слідчий у клопотанні, відсутні. Захисник просив врахувати, що на утриманні ОСОБА_5 перебуває двоє малолітніх дітей, а також те, що вона раніше не судима. Захисник просив застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.

Підозрювана підтримала позицію свого захисника.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002973 від 04.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

02.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваної у цьому кримінальному провадженні і щодо неї може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлені ст. 132 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 могла вчинитизазначений вище злочин.

Підставами для обґрунтованої підозри про те, щоОСОБА_5 вчинила зазначене кримінальне правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах кримінального провадження, зокрема копії: протоколів допиту свідків; висновку експерта від 02.10.2024 №СЕ-19/111-24/56932-НЗПРАП; інших відомостей, долучених до клопотання.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у слідчого судді матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 вищезазначеного кримінального правопорушень за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюванаОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Так, наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим з таких підстав.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке відповідно до положень статті 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 , особу підозрюваної, не виключає, що підозрювана, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим з таких підстав.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_5 про осіб, які давали показання у кримінальному провадженні, вона може здійснити спроби впливу на них з метою зміни наданих показань, що в подальшому виключить надання ними правдивих і повних показань під час досудового розслідування і судового розгляду.

При оцінці зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права підозрюваного, обвинуваченого на одночасний та перехресний допит. Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на переконання слідчого судді, існує загроза того, що підозрювана може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою надання ними органу досудового розслідування недостовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення або відмови від надання показань для уникнення останньою кримінальної відповідальності.

Оцінюючи наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує спосіб та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, а також характеристику підозрюваної; на переконання слідчого судді, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, є доведеним.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: вік підозрюваної; сімейний стан (незаміжня, на утриманні має двох малолітніх дітей); раніше не судима.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину та доведених стороною обвинувачення ризиків, відомостей щодо особи підозрюваної, на даному етапі кримінального провадження, застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 2 ст. 182 КПК України визначено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваноїОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, прокурор на основі наданих доказів довів наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недостатнім, оскільки виконання покладених на підозрювану обов`язків буде залежати виключно від волі самої підозрюваноїОСОБА_5 та їх порушення не матиме для неї очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Прокурором обґрунтовано, що застосування відносноОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год 00 хв по 06 год 00 хв наступної доби, із покладенням на підозрювану обов`язків, з передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України переліку, в достатній мірі забезпечить її належну процесуальну поведінку та виконання нею процесуальних обов`язків.

Оскільки прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час і обов`язки, про які вказано стороною обвинувачення в клопотанні, на цій стадії кримінального провадження є необхідними і достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної у кримінальному провадженні та запобіганню доведеним у судовому засіданні ризикам.

При визначенні строку, на який на підозрювану покладаються зазначені обов`язки, з передбаченого ч. 5 ст. 195 КПК України переліку, слідчий суддя враховує, що обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців, а також те, що досудове розслідування відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Таким чином, зазначені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти на підозрювану в межах строку досудового розслідування, тобто по 02.12.2024 включно.

За таких обставин клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 132, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою фактично проживаючого: АДРЕСА_4 , у період часу із 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, в межах строку досудового розслідування, тобто по 02.12.2024 року, включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого та прокурора за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі Київської області та міста Києва, без дозволу слідчого або прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва.

Строк дії ухвали до 02.12.2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1