ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/2148/22

Провадження № 1-кс/210/1240/24

08 серпня 2024 року

Слідча суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони та учасники кримінального провадження, які приймають участь у розгляді скарги:

представник потерпілого (скаржника) - адвокат ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг скаргу ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якого діє - адвокат ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 17 липня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000097 від 12 березня 2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якого діє - адвокат ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого, що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

В обґрунтування скарги зазначає, що СВ Відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досуове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 12.03.2013 року за № 0000097 за фактом шахрайства, в якому ОСОБА_4 визнано потерпілим.

16.07.2024 року захисник ОСОБА_3 та ОСОБА_6 скерували слідчому клопотання відповідно до статті 220 КПК України про проведення слідчих, проте вказане клопотання залишено без задоволення.

Скаржник вважає, що слідчий допустила неповноту та однобічність при розгляді клопотання сторони потерпілого, безпідставно відмовила в задоволенні клопотання, а постанова про відмову в задоволенні клопотання є невмотивованою.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу з мотивів, викладених у ній, просив скасувати постанову слідчого СВ Відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 17 липня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000097 від 12 березня 2013 року

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення розгляду скарги до суду не надходило.

Слідчому судді надано матеріали кримінального провадження № 0000097 від 12 березня 2013 року, в межах якого ініційовано клопотання та подано скаргу.

У відповідності до ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя доходить до наступних висновків.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Правовідносини, що склалися між сторонами, врегульовані ст. 220 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно п. 1.3. Узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування" № 9-49/0/4-1 від 12.01.2017 року бездіяльність, яка полягає в не вчиненні інших процесуальних дій (крім внесення відомостей до ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна) , є третім комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком учинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК України, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк, не більший за 3 дні з моменту подання, і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй. При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не тільки не вчиненням процесуальної дії в межах установлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

Зі змісту клопотання, скерованого 16.07.2024 року слідчій ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000097 від 12 березня 2013 року за фактом шахрайства, вбачається що сторона потерпілого просить невідкладно провести слідчі дії з метою встановлення обставин:

- хто і коли виготував підробне рішення у цивільній справі, де ОСОБА_4 , визнаний цивільним позивачем та на його користь стягнуто кошти;

- за яких обставин таке рішення з"явилось в матеріалах кримінального провадження;

- чому слідча ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не встановили джерело його походження та обсставин перебування рішення у ОСОБА_4 ;

- чому слідча не повідомила ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження;

- чому у кримінальному провадженні не виконано вимог ст. 91 КПК України

- який характер відносин відносин у начальника Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та слідчої ОСОБА_8 з Антіповими.

Вказане клопотаня розглянуто слідчою ОСОБА_5 у строк визначений статтею 220 КПК України, а саме 17.07.2024, про що винесена постанова про відмову в задоволенні клопотання, яка вмотивована тим, що викладені в клопотанні слідчі дії не мають відношення до кримінального провадження та не спрямовані на встановлення обставин події кримінального правопорушення.

Як вбачається з досліджених матеріалів кримінального провадження № 0000097 від 12 березня 2013 року, остання розпочате за заявою ОСОБА_4 за фактом заволодіння грошовими коштами шляхом обману та зловживання довірою (ст. 190 КК України) та стосується боргу, який жителі міста - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мали повернути ОСОБА_4 .

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Стаття 220 КПК України стосується права сторін та учасників кримінального провадження ініціювати виконання будь-яких процесуальних дій під час досудового розслідування, в той же час ця ж стаття визначає обов"язок слідчого, дізнавача, прокурора розглянути таке клопотання в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Так, ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Процесуальні дії - це дії, спрямовані на виконання завдань кримінального провадження на різних стадіях кримінального процесу, проведення яких забезпечується силами, засобами кримінального провадження на підставах і в порядку, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до пункту 3 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, у тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Обов`язок доказування згідно з вимогами частини 1 статті 92 КПК України покладається на слідчого, саме ж доказування, як визначено в частині 2 статті 91 КПК України, полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Процесуальними джерелами доказів в силу частини 2 статті 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів. Згідно з частиною 1 статті 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з частинами 1,3,5,6 статті 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Виходячи із загальних засад кримінального провадження будь яке рішення у кримінальному провадженні має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Постанова про відмову в задоволенні клопотання, яка оскаржується, відповідає зазначеним критеріям, оскільки прийнята своєчасна і містить мотиви відмови, зокрема, що поставлені в клопотанні слідчі дії не стосуються кримінального провадження та не спрямовані на встановлення обставин у справі.

Слідча суддя зазначає, що у клопотанні про проведення слідчих дій від 16.07.2024 року потерпілим та його захисником ініційовано питання, які стосуються іншого кримінального провадження, яке наразі здійснюється ДБР, про що не заперечував сам захисник під час розгляду скарги.

Кримінальне провадження № 0000097 від 12 березня 2013 року, здійснюється за фактом заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 шляхом обману та зловживання довірою (ст. 190 КК України) та стосується боргу, який жителі міста - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мали повернути ОСОБА_4 , про те не повернули.

У свою чергу захисник та потерпілий у своєму клопотанні фактично ставлять питання щодо характеру відносин та обставин закриття кримінального провадження, які мали місце декілька років тому, до скасування постанови про закриття кримінального провадження та зміни органу досудового розслідування.

Підстав для скасування постанови слідчого СВ Відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 17 липня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000097 від 12 березня 2013 року не вбачається, оскільки слідчий суддя не може зобов"язати слідчого здійснювати ті процесуальні дії, які не стосуються провадження і не віднесені до підслідності та компетенції ВП № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, та наразі є предметом перевірки відповідного територіального підрозділу ДБР.

В КПК України визначено вичерпний перелік рішень, які може бути прийнято за результатами розгляду скарги: 1) про скасування рішення слідчого чи прокурора у випадку визнання його незаконним; 2) про зобов`язання припинити дію у випадку визнання її незаконною; 3) про зобов`язання вчинити певну дію у випадку визнання бездіяльності незаконною; 4) якщо підстави для задоволення скарги відсутні, слідчий суддя постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги, яка не підлягає оскарженню.

З огляду на викладене, скарга не підлягає задоволенню.

В той же час, ані потерпілий, ані його захисник не позбавлені права ініціювати пеед слідчим клопотання про проведення конкретних процесуальних дій, у тому числі й слідчих розшукових, сформувавши їх не абстрактно, а виходячи із предмету доказування справ про шахрайство.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 22, 98, 100, 114, 168, 169, 171, 173, 236, 303, 305, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якого діє - адвокат ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 17 липня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000097 від 12 березня 2013 року, - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Повний текст ухвали складено 09 серпня 2024 року та проголошено 09 серпня 2024 року о 16 год. 00 хв. в залі судових засідань № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг, пр-т Миру, 24, 3-й поверх).

Слідча суддя: ОСОБА_1