С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 1-кс/760/9784/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

18 вересня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянув клопотання старшої слідчої СВ ВП №2 Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 07.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002610, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

ІІ. Мотивувальна частина

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання, з якого вбачається, що слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, за процесуальним керівництвом Солом`янської окружної прокуратури м. Києва здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 07.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002610, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

У клопотанні слідча просила накласти арешт на майно (заборонивши відчужувати його), а саме: на автомобіль марки «Opel» моделі «Vektra» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту, слідчою зазначене наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 будучи раніше неодноразово судимим, а саме:

1) 04.10.2012 Шевченківським районним судом м. Києва за ч.1 ст.187, ч. 2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяця, звільнений умовно-достроково 03.08.2016 року на невідбутий строк 2 місяці 30 днів;

2) 29.05.2017 Святошинським районним судом м. Києва за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений 16.01.2019 по відбуттю строку покарання;

3) 24.05.2022 Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки (початок відбування покарання рахується з моменту затримання, тобто 02.03.2020) звільнений з місць позбавлення волі о відбуттю строку покарання;

4) будучи повідомленим про підозру слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України у кримінальному провадженні №0005122 від 08.12.2023, яке 14.12.2023 направлено до Шевченківського районного суду м. Києва з обвинувальним актом у порядку ст.291 КПК України, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив нове умисне кримінальне правопорушення на території Солом`янського району м. Києва при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_6 06.09.2024 точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, достовірно знаючи, що за адресою: м. Київ, б-р Вацлава Гавела, 21-Б припаркований автомобіль марки «Opel» моделі «Vektra» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішив незаконно заволодіти вказаним вище транспортним засобом, шляхом його крадіжки.

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом шляхом його крадіжки ОСОБА_6 діючи умисно, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, приблизно 05:00 годині 06.09.2024, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , впевнившись у тому що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не завадить йому незаконно заволодіти вказаним транспортним засобом, підійшов до автомобіля марки «Opel» моделі «Vektra» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 , маючи при собі автомобільний ключ, відчинив водійські двері, сів до салону автомобіля та тримаючи у правій руці ключ, вставив у замок запалення, та привів у дію двигун вказаного вище автомобіля та з місця вчинення кримінального правопорушення поїхав, таким чином незаконно заволодівши транспортним засобом.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодіння транспортним засобом, шляхом його крадіжки ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 1050 доларів США, що відповідно до офіційного курсу валют НБУ, станом на 06.09.2024, еквівалентно 43134 гривні.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно.

07.09.2024 у період часу з 15:17 год. по 15:27 год. слідчим здійснено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами огляду слідчим виявлено та вилучено автомобіль марки «Opel» моделі «Vektra» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

07.09.2024 слідчим Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві визнано речовим доказом у кримінальному провадження № 0002610 від 07.09.2024.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд клопотання на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту майна є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що клопотання полягає саме у позбавленні власника можливості розпорядження ним. Жодних обгрунтувань необхідності застосування такого заходу обмеження прав власника слідчим не зазначено. Враховуючи, що слідчий не наполягає на забороні володіння та користування автомобілем, він, як речовий доказ, вочевидь, не містить будь-яких слідів або інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Беручи до уваги викладене, висновок про визнання автомобіля речовим доказом взагалі уявляється спірним, з огляду на відсутність будь-якого доказового значення, яке він має для розслідування обставин кримінального правопорушення, і обов`язкове збереження його саме у власності ОСОБА_5 , як потерпілого від злочину, надмірно обмежуватиме його, як законного володільця.

Відтак, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання.

ІІІ. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України, слідчий суддя ухвалив:

1. У задоволенні клопотання старшої слідчої СВ ВП №2 Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 07.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002610, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, відмовити.

2. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: