Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

21 жовтня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2024 року щодо ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0001099,

у с т а н о в и в :

Вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 26.06.2024 ОСОБА_2 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.309 КК України, йому призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік і покладено обов`язки, передбачені ст.591 КК України.

24.07.2024 прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким: призначити ОСОБА_2 за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.591 КК України; на підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 17.06.2024 і остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 6 місяців з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.591 КК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16.10.2024 апеляційну скаргу прокурора залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст.396 КПК України, і встановлено строк для усунення недоліків апеляційної скарги - 7 днів з дня отримання копії ухвали особою, яка її подала.

Так прокурор в апеляційній скарзі посилаючись на положення ч.4 ст.70 КК України, яка відсилає до ч.1 ст.70 КК України і визначає правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, не вказував, у який спосіб має бути призначено остаточне покарання, і викладав конструкцію, яка застосовується у разі призначення покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України.

Стверджуючи про те, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки не застосував ч.4 ст.70 КК України, прокурор не конкретизував, в чому полягає незаконність цього вироку, адже копію вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 17.06.2024, який нібито не врахував суд, сама сторона обвинувачення не надала суду.

Також апеляційна скарга не була підписана прокурором.

Копія ухвали отримана прокурором 17.10.2024, що підтверджується звітом про підтвердження отримання адресатом вихідної кореспонденції.

На виконання ухвали прокурор 21.10. 2024 подав таку саму за змістом апеляційну скаргу, вимоги в якій про призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень не узгоджуються з положеннями ст.70 КК України. Також прокурор не зазначає, в чому конкретно полягає незаконність вироку суду, зокрема, що суд не врахував за наслідками вивчення наданих стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження.

Єдиний недолік, який усунув прокурор, це те, що апеляційна скарга містить його підпис.

Згідно з п.2 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Прокурор не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений суддею-доповідачем, а тому її належить повернути.

На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2024 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_2 повернути.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Київського

апеляційного суду ОСОБА_1