В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/1111/24 (справа № 308/17383/24), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001963 від 08 жовтня 2024 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Волинської обл., м. Луцьк, українки, громадянки України, одруженої, тимчасово не працюючої, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка має вищу освіту, раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

01.10.2024 в період часу з 10 год 00 хв. по 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де проходила стажування на посаду продавця вказаного магазину.

В цей час, в ОСОБА_4 виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з каси вищевказаного магазину. Реалізуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_4 знаходячись біля каси магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись моментом, коли за нею ніхто не спостерігав, шляхом вільного доступу, взяла з каси грошові кошти в загальній сумі 5400 гривень. Після чого разом з викраденим майном, маючи можливість розпоряджатися на власний розсуд, ОСОБА_4 , вийшла з магазину та пішла в невідомому напрямку, в подальшому використовувала викрадені грошові кошти у власних цілях.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ФОП ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 5400 гривень.

Такими діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Угода про визнання винуватості від 02.12.2024 року була укладена між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 .

При укладенні угоди сторони врахували, що: під час досудового розслідування обвинувачений щиро покаявся; добровільно відшкодована матеріальна шкода; наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, що полягає у можливості зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні, процесуальному спрощенні розгляду провадження та заощадженні бюджетних коштів на витрати, пов`язані з кримінальним провадженням; відсутні обтяжуючі обставини.

Враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, зокрема відшкодування завданих збитків, відсутність судимості, з урахуванням положень ст.ст. 50, 63, 65 КК України сторона обвинувачення, узгодила з обвинуваченим покарання, яке слід призначити обвинуваченому за скоєння кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Сторонами узгоджено застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України щодо звільнення від відбування покарання з випробовуванням та покладення обов`язків, передбачених п.п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Потерпіла ОСОБА_6 за заявою від 24.10.2024 року надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості та її розгляд за її відсутності. Зазначила, що цивільний позов не заявляє, матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання у відповідності до ч. 4 ст. 474 КПК України було з`ясовано в обвинуваченої, чи цілком вона розуміє: що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

На всі запитання ОСОБА_4 відповіла «так».

Після роз`яснення ст. 63 Конституції та ст. 18 КПК України, судом встановлено, що ОСОБА_4 визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин викладених вище, цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання ним угоди, передбачені ст. 476 КПК України і наслідки умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 389-1 КК України, по суті відмовилася надавати покази, проте пояснила що дійсно розкаялася, їй соромно за вчинене і зобов`язалася у подальшому не вчиняти подібних дій.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

У якості даних, які характеризують особу обвинуваченої суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Луцьк Волинської обл., громадянка України, українка, з вищою освітою, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружена, тимчасово не працює, раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Обвинувачена ОСОБА_4 погодилася на призначення узгодженої міри покарання та наполягала на затвердженні угоди судом.

Захисник обвинуваченого також наполягав на затвердженні угоди судом.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 02.12.2024 року і призначення обвинуваченій узгодженої міри покарання.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 475, 394, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 02.12.2024 року, укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджену міру покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку у один рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї судом обов`язки.

У відповідності до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити потерпілій, що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Речові докази:

-відеозапис з камери внутрішнього відеоспостереження, на якому зображено як 01.10.2024 року ОСОБА_7 здійснила крадіжку грошових коштів з каси магазину «АВС «Крамничка» за адресою: АДРЕСА_3 , який записано на DVD-R диск, який був визнаний речовим доказом за постановою від 17.10.2024 року, - залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1