Справа № 203/2277/24
Провадження № 1-в/0203/84/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро подання заступника начальника відділу № 4 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Маріуполь, Донецької області, громадянки України, маючої середню освіту, не заміжньої, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 07.04.2020 року - Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області, від відбування покарання, призначеного їй за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.09.2020 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вказане подання відділу № 4 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях.

У поданні на вирішення суду поставлено питання про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.09.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_5 була засуджена та їй призначено покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

В обґрунтування подання вказано, що вирок набрав законної сили 05.10.2020 року, рішення отримане та прийняте до виконання 17.11.2020 року. У зв?язку із тим, що засуджена ОСОБА_5 у місячний строк після набрання вироком суду законної сили не сплатила штраф і не повідомила орган пробації. 17.11.2020 року було направлено подання до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України. 16.04.2024 отримано ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.03.2021 року про відмову у задоволенні подання. 16.04.2021 року було повторно направлено подання до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України, до теперішнього часу відповідь не надходила. 27.02.2024 року було направлено подання до Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі, Маріупольське РУП) про передачу матеріалів відносно ОСОБА_5 для вирішення питання про притягнення його до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. 21.03.2024 року було отримано повідомлення з Маріупольського РУП про те, що не міститься ознак кримінального правопорушення через те, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та тимчасовою окупацією частини Донецької області, в яку входить Маріупольський район та м. Маріуполь, що свідчить про те, що у ОСОБА_5 не було можливості сплатити штраф чи надіслати на адресу уповноваженого органу пробації відповідний документ, а також, закінчення строку давності виконання обвинувального вироку.

Прокурор підтримав подання та просив задовольнити.

Представник органу пробації в судове засідання не прибула, надала суду заяву, про розгляд вказаного подання за її відсутності, зазначивши, що подання підтримує в повному обсязі.

Засуджена ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не надала, заяв про відкладення слухання справи до суду не надходило.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає подання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 152 КВК України однією з підстав звільнення від відбуття покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, положення статті 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину.

Судом встановлено, що вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.09.2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень, який набрав законної сили 05.10.2020 року, дане покаранням є менш суворим, ніж обмеження волі, та з дня набрання чинності обвинувальним вироком минуло більше двох років.

17.11.2020 року вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.09.2020 року прийнятий до виконання Відділом № 4 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

27.02.2024 року Відділом № 4 було направлено подання до Маріупольського РУП в Донецькій області про передачу матеріалів відносно ОСОБА_5 для вирішення питання про притягнення її до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у штрафу.

21.03.2024 року Відділом № 4 було отримано повідомлення з Маріупольського РУП про те, що не міститься ознак кримінального правопорушення через те, що до матеріалів подання не додано доказів на підтвердження того, що засуджений отримував вирок суду, належним чином викликався до органу з питань пробації, що ОСОБА_6 було належним чином ознайомлено з порядком та умовами виконання та відбування призначеного судом покарання та він не був обізнаний про наслідки невиконання покарання, призначеного йому вироком суду, закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, а також тим, що у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та тимчасовою окупацією частини Донецької області, в яку входить АДРЕСА_2 , що свідчить про те, що у ОСОБА_5 не було можливості сплатити штраф чи надіслати на адресу уповноваженого органу пробації відповідний документ.

Разом з цим, як вбачається з подання органу пробації у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану у період з 24.02.2022 року та з урахуванням поточної обстановки, що склалася в регіоні, а саме тимчасовою окупацією м. Маріуполя Донецької області російською федерацією, особові справи засуджених не були евакуйовані. На теперішній час телефонний зв`язок з ОСОБА_5 втрачений.

Згідно з довідкою 18.04.2024 № 39-18042024/14210, виданою адміністратором ОСК ГУНП України в Донецькій області 18.04.2024, ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення нового злочину не притягувалася, у тому числі за ухилення від відбування покарання, обвинувальний вирок відносно останньої за ухилення від відбування покарання за ч. 2 ст. 389 КК України не ухвалювався.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що на даний час закінчився визначений у п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України дворічний строк давності виконання обвинувального вироку Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.09.2020 року відносно ОСОБА_5 , засудженої за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень, факт її ухилення від відбування покарання не встановлений, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення засудженої від відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання заступника начальника відділу № 4 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного їй за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.09.2020 року у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1