Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/2555/24
Провадження № 1-кп/650/413/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2024 року смт. Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Олександрівка клопотання прокурора ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000186 від 13.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про зміну запобіжного заходу

в с т а н о в и в:

У провадженні Великоолександрівського районного суду Херсонської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000186 від 13.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В ході судового розгляду кримінального провадження прокурором подано клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою.

В обгрунтування клопотання прокурор вказав, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою. З метою дотримання вимог ч. 8 ст. 176 КПК України, необхідно змінити запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою, та у зв`язку з існуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Військовослужбовець ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини, вчинене в умовах воєнного стану.

Зазначені обставини свідчать про наявний обгрунтований ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, який вказує на необхідність змінити запобіжного захід на тримання під вартою, є ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що він обізнаний про них. Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який вказує на те, що солдат ОСОБА_5 , вчинив військовий злочин, в умовах воєнного стану, що може свідчити про відсутність у останнього бажання виконувати накази командування та проходити службу у військових формуваннях України, при цьому обвинувачений добровільно не повернувся до місця несення військової служби, що є наслідком ухилення останнього від виконання обов`язків військової служби, у тому числі пов`язаних із стримуванням збройної агресії російської федерації проти України та наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник, обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечили щодо зміни запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід тримання під вартою вказавши, що ОСОБА_5 хворіє і потребує постійного лікування, яке неможливе в умовах тримання під вартою, має матір, яка на даний час потребує постійного догляду у зв`язку з хворобою. Крім того має неповнолітніх братів та сестру, догляд за якими здійснює в період хвороби матері. Просять відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши прокурора, думку захисника, обвинуваченого, дослідивши клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.04.2024 (справа №487/3115/24) стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.06.2024 включно, з визначенням розміру застави у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 14.05.2024 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 - залишено без задоволення, ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.04.2024 про застосування стосовно ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - без змін.

27.05.2024 року враховуючи, що під час досудового розслідування зібрані докази, достатні для складання обвинувального акту, прокурором у кримінальному провадженні надано доручення про виконання вимог ст. 290 КПК України.

30.05.2024 року закінчено досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні та обвинувальний акт з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скеровано до Великоолександрівського районного суду Херсонської області для розгляду по суті.

03.06.2024 року ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області прокурору відмовлено в продовженні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та змінено запобіжний захід на домашній арешт з 20 годин до 06 години ранку з покладанням відповідних обов`язків.

Відповідно до ч.8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Враховуючи вимоги ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Ч.1-3 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Зазначаючи ризики, передбачені ч.1 п.1, п.3, п.5 КПК України прокурор не надав доказів на підтвердження існування зазначених ризиків.

Так, прокурором вказано, що обвинувачений усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і передбачене покарання за його вчинення може умисно ухилятися від явки до прокурора, суду, або переховуватися від правоохоронних органів та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.

Як встановлено судом, за період досудового слідства, в ході судового розгляду обвинувачений не переховувався та не ухилявся від явки до правоохоронних органів, суду.

Тому такий висновок прокурора є передчасним та є припущенням, а не твердженням існування такого ризику.

Крім того, прокурор зазначив існування ризика, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

При цьому прокурором не надано доказів на існування даного ризику, а саме звернення свідків із заявами до прокурора на погрози з боку обвинуваченого вчинення будь якого тиску, чи то фізичного, чи то психологічного характеру.

Існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України прокурор обгрунтовує тим, що ОСОБА_5 вчинив військовий злочин в умовах воєнного стану, що може свідчити про відсутність у нього бажання виконувати накази командування та проходити службу у військових формуваннях України, що свідчить про те, що обвинувачений схильний вчинити й інший злочин проти встановленого порядку несення військової служби та/або повторно вчинити інкримінований злочин.

Як встановлено судом, обвинувачений має родину матір, яка хворіє, неповнолітніх братів та сестру, які потребують догляду, тобто має стійкі соціальні зв`язки в місці його постійного проживання.

Крім того потребує лікування, раніше не судимий, характеризується по місцю служби позитивно.

З урахування викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176-179, 181, 194, 331, 371, 372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0000186 від 13.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8