Справа № 132/561/24
Провадження №1-кп/132/222/24
Вирок

Іменем України

24 жовтня 2024 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000046 від 22.05.2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Мирний, Якутія, українця, громадянина України, освіта середня технічна, одруженого, фізичну особу-підприємця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

Прокурора Калинівського відділу

Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

Прокурора Калинівського відділу

Обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Одним із способів виконання батьками обов`язку утримувати дитину, визначених у ст. 181 Сімейного кодексу України, є присудження за рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Так, ОСОБА_3 , у період з 01.04.2019 по 01.02.2024 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дітей за наступних обставин.

Встановлено, що відповідно до рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області № 209/2924/12 від 30.08.2012, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов`язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання сина- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 13.08.2012 до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі виконавчого листа № 209/2924/12, виданого Козятинським міськрайонним судом Вінницької області, 18.01.2016, державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 13.08.2012 до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виконавче провадження відповідно до постанови від 28.07.2017 прийнято до примусового виконання державним виконавцем Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

ОСОБА_3 , маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), достовірно знаючи про необхідність їх сплати, так як до останнього здійснювались виклики державного виконавця про з`явлення: 30.11.2017, 10.04.2018, 1.12.2021, під час чого було роз`яснено відповідальність за невиконання законних вимог виконавця щодо його обов`язку повідомити виконавцю не пізніше наступного робочого дня відомості про зміну своїх доходів та майна, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на тримання дітей.

Так, ОСОБА_3 , в період часу з 01.04.2019 по 30.09.2020, приховуючи свої доходи від стягнення з них аліментів на утримання дитини, в порушення вимог ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», здійснюючи підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець, отримавши доходи в загальній сумі 120000,00 грн, грошові кошти (аліменти) на утримання сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не сплачував, хоча мав таку можливість, умисно з метою ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання сина, не надав державному виконавцю відомості про свої доходи.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на злісне ухилення від сплати аліментів, ОСОБА_3 , в період часу з 01.10.2020 по 01.02.2024, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, на роботу не влаштувався, на обліку у Калинівській районній філії Вінницького обласного центру зайнятості не перебував, грошові кошти (аліменти) на тримання сина сплатив частково в загальній сумі 14000,00 грн, будь-якої іншої допомоги не надавав, тобто добровільно рішення суду не виконував і таким чином злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на тримання неповнолітніх дітей.

Внаслідок вищевказаних умисних дій ОСОБА_3 , спрямованих на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), станом на 01.02.2024 утворилася загальна заборгованість в умі 142962,00 гривень, шо сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Враховуючи думку учасників судового процесу, суд визнав недоцільним досліджувати інші докази по кримінальному провадженні, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , а також дослідити докази, що характеризують обвинуваченого.

Також обвинуваченому ОСОБА_3 суд роз`яснив, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав повністю. Суду показав, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області його було зобов`язано сплачувати аліменти на користь колишньої дружини ОСОБА_8 на утримання сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Йому було відомо про необхідність сплати аліменти, про відкриття виконавчого провадження, його обов`язку повідомити державного виконавця не пізніше наступного дня про свої доходи. Він дійсно отримував кошти від доходу як фізична особа-підприємець, з яких не сплачував аліменти та використав їх на власні потреби. На даний час у нього є інша дружина, з якою у них є спільна дитина, яка перебуває на його утриманні. Ним подано до суду позовну заяву про перегляд розміру аліментів, однак рішення за його позовом судом не прийнято. Просить суд також врахувати той факт, що його основним джерелом заробітку є транспортні перевезення та згідно постанови державного виконавця йому двічі тимчасово заборонялося у керуванні транспортними засобами. Ним частково погашено заборгованість по аліментам, на підтвердження чого надає суду відповідні квитанції. У вчиненому щиро розкаюється та просить його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, однак звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності. Обвинуваченому ОСОБА_3 просить призначити покарання згідно закону.

На досудовому слідстві дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, як на досудовому слідстві встановлено не було.

Разом із цим, суд враховує, що під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, надавав суду правдиві показання щодо обставин кримінального правопорушення, що на думку суду свідчить про наявність усвідомлення обвинуваченим суспільно небезпечних наслідків його діяння, і як наслідок, його розкаяння у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, суд, відповідно до ч.1. п.1 ст. 66 КК України, визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні встановлено не було.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, не в повному обсязі відшкодував потерпілій аліментну заборгованість, обставину, яка пом`якшує його покарання, а саме те, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також відсутність обставин, які обтяжують його покарання.

З врахуванням наведених обставин, суд вважає, що з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства з обранням йому покарання у виді у виді пробаційного нагляду, тобто в межах, передбачених санкцією ч.1 ст. 164 КК України, та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, що буде співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також необхідним і достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України.

Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі п. п. 1, 2, 3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, ОСОБА_3 зобов`язати: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ по справі: відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які долучено до матеріалів кримінального провадження за № 0000046 , - залишити при матеріалах кримінального провадження за № 0000046.

Вирок може бути оскарженим до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1