Провадження № 1-кс/201/4575/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року Жовтневий районний суд

міста Дніпропетровська

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у залі суду в м. Дніпро клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000239 від 02.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання прокурора.

В клопотанні прокурора зазначено, що до відділу СУ ГУНП в Донецькій області надійшов рапорт від ДВБ НПУ в Донецькій області, відносно гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 яка згідно інформації, обійняла посаду в незаконно створеному органі, так званого «МВС ДНР, на тимчасово окупованій території м. Маріуполя Донецькій області, тобто добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

В невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14.03.2023 (більш точний час органами досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , з мотивів непогодження з політикою чинної влади в Україні та підтримки входження тимчасово окупованих територій України до складу Російської Федерації, будучи обізнаною про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України, невизнання РФ поширення державного суверенітету України на тимчасово окупованій її території, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, діючи умисно, добровільно прийняла рішення зайняти посаду у незаконно створеному правоохоронному органі «МВД РФ» на тимчасово окупованій території м. Маріуполя Донецької області.

Продовжуючи свій злочинний умисел, громадянка України ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14.03.2023, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Маріуполя, вступила в злочинну змову з невстановленими під час досудового розслідування представниками окупаційної адміністрації Російської Федерації та представниками самопроголошеного утворення «ДНР», та отримавши від них пропозицію про зайняття посади у незаконному правоохоронному органі влади, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, а також негативні наслідки, що можуть настати внаслідок їх реалізації, добровільно прийняла пропозицію, надала згоду та відповідно до наказу так званого «Начальника УМВД РФ «Мариупольськое» - «Начальника УМВС РФ «Маріупольське» полковника полиції ОСОБА_5 №101 л/с» від 15.03.2023 обійняла посаду «инспектора отдела мониторинга Управления МВД РФ «Мариупольское» - «інспектора відділу моніторингу Управління МВС РФ «Маріупольське».

Таким чином, громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обгрунтовано підозрюється у колабораційній діяльності, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням території Маріупольського району Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 210 від 16.10.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_4 та повістки про виклик підозрюваної на 21.10.2024 з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., 22.10.2024 з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., 23.10.2024 з 09 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв., за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту підозрюваного, тощо.

Крім цього, 17 жовтня 2024 року письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, вручено захиснику ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_6 .

Таким чином, 16.10.2024 з моменту публікації повідомлення про підозру, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме у у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Згідно інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів встановлено, що у приватній власності підозрюваної ОСОБА_4 знаходиться наступне майно:

- 1/1 частки квартири загальною площею 59, 4 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 123;

- 1/3 частка квартири загальною площею 63, 28 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 32229991.

За таких обставин, зазначене майно підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст.111-1 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме: 1/1 частки квартири загальною площею 59, 4 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 123; 1/3 частка квартири загальною площею 63, 28 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 32229991 може бути конфісковане в дохід держави як вид покарання.

Прокурор надав суду заяву з проханням розглядати клопотання без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, приходить до таких висновків.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, у зв`язку з тим, що існує реальна загроза зміни та приховування вказаного майна шляхом зміни його власника, з метою забезпечення арешту майна суд приходить до висновку що розгляд даного клопотання необхідно здійснити без участі власника цього майна підозрюваної у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та її захисників, представників.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях перебувають матеріали кримінального провадження №0000239 від 02.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Згідно інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів встановлено, що у приватній власності підозрюваної ОСОБА_4 знаходиться наступне майно:

- 1/1 частки квартири загальною площею 59, 4 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 123;

- 1/3 частка квартири загальною площею 63, 28 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 32229991..

Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 7 ст. 111-1 КК України, зазначене кримінальне правопорушення карається позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Приписами ч. 5 ст. 173 встановлено, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення в межах якого здійснюється досудове розслідування, а також те, що ч. 7 ст. 111-1 КК України за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку із чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Аналізуючи наведене вважаю, що надані слідчою матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного у вчиненні кримінального

правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- 1/1 частки квартири загальною площею 59, 4 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 123;

- 1/3 частка квартири загальною площею 63, 28 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 32229991.

Строк оскарження ухвали протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набрала законної сили:

Слідчий суддя ОСОБА_1