У Х В А Л А
"26" листопада 2024 р. Справа138/2796/24
Провадження1-кп/153/92/24-к
у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області
Ямпільський районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_9 ,
19 листопада 2024 року за вх.№7381 прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 . Своє клопотання мотивував тим, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом огляду трупа, показаннями свідків, протоколом затримання підозрюваної ОСОБА_5 , а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. Наразі продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення полі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності, вона може переховуватись від суду. Вказав, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_5 відоме місце проживання свідків у даному кримінальному провадженні, а тому перебуваючи на волі, вона зможе на них незаконно впливати, з метою їх спонукання шляхом погроз, вмовляння до дачі неправдивих показань або відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід судового розгляду та його результати. Стан здоров`я та вік ОСОБА_5 дозволяють утримувати її під вартою. Застосування жодного іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти більш наявним ризикам, а також сприяти виконанню покладених на обвинувачену обов`язків задля дотримання розумних строків судового слідства. Просить суд продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 днів.
Окрім того, 19 листопада 2024 року за вх.№7382 прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 . Своє клопотання мотивував тим, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом огляду трупа, показаннями свідків, протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_6 , а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. Наразі продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення полі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності, він може переховуватись від суду. Вказав, що ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_6 відоме місце проживання свідків у даному кримінальному провадженні, а тому перебуваючи на волі, він зможе на них незаконно впливати, з метою їх спонукання шляхом погроз, вмовляння до дачі неправдивих показань або відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід судового розгляду та його результати. Стан здоров`я та вік ОСОБА_6 , дозволяють утримувати його під вартою. Застосування жодного іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти більш наявним ризикам, а також сприяти виконанню покладених на обвинуваченого обов`язків задля дотримання розумних строків судового слідства. Просить суд продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном на 60 днів.
В судовому засіданні прокурор вказані клопотання підтримав та просив їх задовольнити.
Обвинувачена ОСОБА_5 заперечує проти задоволення клопотання. Подала письмове клопотання про зміну їй запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_8 просить суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора, та застосувати до його підзахисної запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечує проти задоволення клопотання. Заявив усноклопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_9 просить суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора, та застосувати до його підзахисного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, а також дослідивши письмові клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також письмове клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 та усне клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд встановив наступні обставини та прийшов до наступних висновків:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого п.12 та п.13 ч.2 ст.115 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких слідчим суддею було обрано обвинуваченій запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали. Вказані підстави зазначені в ухвалі слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2024, зокрема, ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання їй більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, що є підставою вважати, що обвинувачена з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що вона може ухилитися від суду.
Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 не змінились, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких слідчим суддею було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали. Вказані підстави зазначені в ухвалі слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2024, зокрема, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, що є підставою вважати, що обвинувачений з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що він може ухилитися від суду.
Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 не змінились, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Враховуючи стадію судового провадження, суд констатує, що такі обставини у своїй сукупності свідчать про те, що і надалі продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Як зазначає Європейський суд з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У справі "Ілійков проти Болгарії" від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Ризик втечі не має бути встановлений тільки за можливості суворого вироку. Ризик втечі має оцінюватися разом із факторами, які вказують на характер особи, її моральність, місце проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та ін.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що вказаний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених, судом на цьому етапі не встановлено та стороною захисту не доведено.
Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).
В той же час, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
На переконання суду, прокурор довів, що на момент розгляду кримінального провадження продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що в свою чергу дає підстави для продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Що стосується клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, то такі клопотання не підлягають задоволенню, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, в тому числі можливість обвинувачених переховуватися від органів прокуратури та суду, чинити тиск на свідків, які судом ще не допитані, а відтак лише виключний запобіжний захід - тримання під вартою зможе запобігти цим ризикам.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає клопотання прокурора про продовження застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на строк, що не може перевищувати 60 днів.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183-184, 193-194, 196-197, 199, 201, 331, 369-372, 395 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обраного ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2024 на строк, що не перевищує шістдесяти днів, тобто, по 24 січня 2025 року.
Визначити 24 січня 2025 року датою закінчення строку дії ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 .
В задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 прозміну їй запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обраного ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2024 на строк, що не перевищує шістдесяти днів, тобто, по 24 січня 2025 року.
Визначити 24 січня 2025 року датою закінчення строку дії ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 прозміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3