Суддя ОСОБА_1
Провадження № 1-кс/644/1527/24
21.11.2024
У Х В А Л А

Іменем України

21 листопада 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001653 від 19.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в :

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова 19.11.2024 надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно вилучене в ході проведення огляду місця події 18.11.2024, а саме: корпус гранати РГД-5 поміщений в спецпакет НПУ №СRІ1079238, підривач типу УЗРГМ поміщений в спецпакет НПУ №СRІ1079239, 30 набоїв калібру 5,45 мм. поміщені в спецпакет НПУ №СRІ1079237.

Клопотання вмотивовано тим, що СВ ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування за матеріали кримінального провадження за № 0001653 відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, 18.11.2024 о 14:02 год. на 516 км. автодороги Київ-Харків- Довжанський, неподалік будинку 320 по пр. Героїв Харкова у м. Харкові на блокпосту зупинено автомобіль Dodge Sprinter номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та час огляду місця події в багажному відділі автомобіля виявлено та вилучено: 1 корпус гранати, 1 запал типу УЗРГМ, патрони 5,45 мм. калібру 30 шт.

В той же день у період часу з 15:20 год. по 16:30 год., при проведенні огляду автомобіля Dodge Sprinter номерний знак НОМЕР_1 , слідчим СВ ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 в багажному відділі автомобіля було виявлено та вилучено: 1 корпус гранати РГД-5, 1 підривач типу УЗРГМ, патрони 5,45 мм. калібру 30 шт.

Слідчий зазначає, що вилучене майно, відповідає вимогам ст. 98 КПК України зберігають сліди вчинення кримінального правопорушення: будуть використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються в рамках зазначеного кримінального провадження, у томі числі під час проведення балістичних експертиз, а таким чином є речовим доказом.

За таких обставин, з метою уникнення можливості приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, виникла необхідність у накладені арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно.

Незастосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі внаслідок того, що вказане майно може бути відчуженим, спотвореним, чи взагалі знищеним.

Прокурор у судове засідання не прибув, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій клопотання підтримав, просив задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття прокурора та слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, і тому суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності прокурора.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, дослідивши надані докази вважає, що клопотання задоволенню не підлягає…

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до наданого до клопотання рапорту, 18.11.2024 о 14:02 за адресою АДРЕСА_1 зупинено автомобіль Dodge Sprinter номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 у транспортному засобі знайдено гранату РГД 5, запал УЗРГМ та 30 набоїв калібру 5,45 мм.

Слідчим надано суду копію протоколу огляду місця події, проведеного 18.11.2024, з 15:20 до 16:30, який неможливо прочитати в повному обсязі, однак з якого зрозуміло, що при проведенні огляду легкового автомобіля Dodge Sprinter номерний знак НОМЕР_1 водій ОСОБА_5 , в багажному відділенні виявлено та вилучено гранату РГД 5, запал типу УЗРГМ, 30 патронів калібру 5,45 мм.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

В той же час питання проникнення до володіння особи та проведення обшуку внормовано ст. 233, 234 КПК України.

Виходячи з суті складеного рапорту, вбачається, що до приїзду СОГ, в результаті фактичного обшуку автомобіля Dodge Sprinter номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та виявлення заборонених до обігу предметів та фактичного затримання ОСОБА_5 18.08.2024 р. з 14:02 до прибуття слідчого в 15:20 не доставлено до відділу поліції, при цьому до клопотання слідчого не додано документів про його затримання.

Отже з наданих матеріалів вбачається, що до часу прибуття слідчого при проведенні фактичного обшуку автомобіля виявлені граната та набої вже були оглянуті та перераховані, про що йдеться у рапорті, після чого поміщені на місце виявлення, а відтак їх вилучення відбулося 18.11.2024 14:02 без складання жодних протоколів.

Згідно з ч. 2 ст. 214 КПК досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після завершення огляду. З урахуванням наведеного, огляд місця події є єдиною слідчою дією, що у невідкладних випадках може проводитись до початку внесення даних про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Підставою для проведення огляду місця події є інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі. Без наявності такої інформації проведення огляду місця події не допускається.

Разом з тим, відсутні будь-які дані, що стали б підставою для проведення слідчим огляду місця події, в даному випадку не передбаченому положеннями ст. 237 КПК України. Натомість, відомості про вчинення кримінального правопорушення були внесені до ЄРДР лише після складання протоколу огляду та фіксації вилучення гранати та набоїв виявлених до прибуття СОГ при проведенні обшуку.

Викладені в протоколі огляду місця події обставини не відповідають змісту проведених процесуальних дій, які були фактично здійснені слідчим. Виходячи з характеру та змісту цих дій, уповноважена особа органу досудового розслідування фактично склала протокол огляду за результатами проведеного, більше ніж годину до того, обшуку автомобіля.

Отже слідчий, з метою надання такій дії законного вигляду, оформив її протоколом огляду місця події, що в подальшому призведе до визнання отриманих в результаті проведення такої слідчої дії доказів не допустимими.

З урахуванням наведеного можна дійти переконливого висновку, що протокол огляду місця події складений за результатами проведеного обшуку, без жодної фіксації та складання протоколу, і така дія не могла бути проведена до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а всі докази, які зібрані/отримані стороною обвинувачення за результатами обшуку до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, є недопустимими (навіть очевидно недопустимими) й з урахуванням доктрини «плодів отруйного дерева» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гефген проти Німеччини» від 1 червня 2010 року) недопустимими є й всі інші похідні докази.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 167, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001653 від 19.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 263 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя: