УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2024 р. Справа № 608/2052/23

Провадження № 1-кп/596/59/2024

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в залі судових засідань Гусятинського районного суду Тернопільської області в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та під час трансляції з приміщення Чортківського районного суду Тернопільської області, Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)»,

клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 17 травня 2023 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі,

в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000351 від 26.10.2022 року, за №0000550 від 08.08.2023 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И Л А :

На розгляді колегії суддів Гусятинського районного суду Тернопільської області перебуває об`єднане кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000351 від 26.10.2022 року, за №0000550 від 08.08.2023 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України.

13.08.2024 на адресу суду надійшло письмове клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

11.09.2024 обвинуваченим ОСОБА_6 повторно подано клопотання про зміну обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотань обвинувачений ОСОБА_6 посилається на те, що з 12.07.2023 року щодо нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був продовжений, за клопотанням сторони обвинувачення.

На думку сторони захисту, на протязі всього терміну тримання його під вартою впродовж цілого року, сторона обвинувачення обґрунтовує свої клопотання саме «загальними» та «абстрактними» доводами, не наводячи жодного конкретного факту вчинення ним спроб ухилення від слідства чи суду, переховування чи перешкоджання досудовому розслідуванню, так як їх просто не існує.

Зазначає, що сторона обвинувачення посилається на наявність обставин, які свідчать про слабку міцність його соціальних зв`язків, обґрунтовуючи таке твердження в першу чергу тим фактом, що він не має постійного місця проживання, проте це спростовується його реєстрацію в АДРЕСА_1 .

Звертає увагу на те, що сторона обвинувачення взагалі забуває про те, що метою застосування запобіжного заходу є не каральна функція, а забезпечувальна, тобто до нього має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканість.

Крім того, повністю відсутні будь-які підстави вважати, що інші (більш м`які), запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання мною процесуальних обов`язків, що передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Додатково посилається на те, що рішенням Тернопільського апеляційного суду від 19.08.2024 зафіксовано порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.8 Конституції України та ч.1 ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 стосовно надмірного тримання його під вартою, а також недотримання розумних строків розгляду кримінального провадження.

Просить суд змінити застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , де він зареєстрований, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав подані ним клопотання про зміну запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 підтримала клопотання обвинуваченого. Додатково звернула увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_6 утримується під вартою незаконно, визначений судом розмір застави є надмірним та обвинувачений не має можливості внести такі кошти. З врахуванням майнового стану обвинуваченого та його сім`ї, навіть мінімальний розмір застави є непомірним. Просила врахувати, що ОСОБА_6 , починаючи з 12.07.2023 перебуває під вартою, отже якби в нього була можливість внести такі кошти, вони були б вже внесені.

Також захисник звернула увагу на те, що ОСОБА_6 відбув покарання за вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 17.05.2023, і є ув`язненим на підставі ухвали колегії суддів про продовження строку тримання під вартою від 05.08.2024..

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на його необґрунтованість.

Колегія суддів, дослідивши клопотання, заслухавши доводи сторін, приходить до наступного.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Підстави та порядок звернення із клопотанням про зміну запобіжного заходу передбачено ч. 1 ст. 201 КПК України, ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду заявлених клопотань стороною захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу судом визначається можливість застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

Як встановлено, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке є особливо тяжким.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.07.2023 (Справа №607/12384/23), до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 год. 59 хв. 08.09.2023. Взято підозрюваного під варту в залі суду негайно. Одночасно, для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених КПК України, визначено заставу 200 (двісті) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Банк отримувача ДКСУ м. Київ ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава у справі №607/12384/23, згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.07.2023. У разі внесення застави покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 неодноразово продовжувався: ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 07.09.2023, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 30.12.2023, ухвалами колегії суддів Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19.02.2024, від 17.04.2024, від 10.06.2024, від 05.08.2024.

Так, ухвалою колегії суддів від 05 серпня 2024 року, продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів із дня постановлення цієї ухвали до 04 жовтня 2024 року, з можливістю внесення застави.

Зменшено суму застави, визначеної ОСОБА_6 як альтернативний запобіжний захід до 110 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 333 080 (триста тридцять три тисячі вісімдесят) гривень для внесення на депозитний рахунок отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838 ТУ ДСА України у Тернопільській області, Банк Отримувача ДКСУ м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_6 у справі (№607/12384/23) згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2023 року.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 , відмовлено.

Сторона захисту в клопотанні про зміну запобіжного заходу, зокрема, посилається на відсутність встановлених ризиків.

Так, оцінюючи можливість обвинуваченого переховуватися від суду, колегія суддів визнає такий ризик ймовірним, зважаючи на можливість притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності та пов`язані із цим можливі негативні для нього наслідки (обмеження), зокрема, суворість передбаченого покарання. На думку колегії суддів, продовжує існувати і ризик незаконного впливу на свідків, потерпілих, у цьому ж кримінальному провадженні, який ґрунтується на зацікавленості обвинуваченого у відверненні негативних наслідків, спричинених притягненням його до кримінальної відповідальності. Тож не виключається можливість здійснення впливу ОСОБА_6 на свідків та потерпілих. З врахуванням того, що ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, має непогашені судимості, обґрунтовано підозрюється у вчиненні багатоепізодного особливо тяжкого злочину проти власності, на думку колегії суддів, це є підставами вважати, що він може продовжувати вчиняти нові злочини.

З урахуванням сукупності вищенаведених обставин, колегія суддів вважає і надалі підтвердженою наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також суд звертає увагу на те, що існування наведених ризиків були встановлені судом при продовженні застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою 05.08.2024 та перевірено в межах апеляційної скарги сторони захисту на ухвалу суду, за результатами чого застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою було продовжено з можливістю внесення застави.

Також колегія суддів враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, зокрема, 15.04.2020 вироком Тернопільського міськрайонного суду за ч.3 ст.185 КК України, 16.04.2021 вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ч.3 ст.185 КК України, на даний час відбув покарання в ДУ «Чортківська установа виконання покарань №26» за вироком Ланівецького районного суду Тернопільської області від 17.05.2023.

Разом з тим, колегією суддів береться до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання та реєстрації, підтримує зв`язок зі своїми рідними, зокрема з матір`ю ОСОБА_12 , бабусею ОСОБА_13 та сином ОСОБА_14 . ОСОБА_6 прагне виховувати свого сина та віддавати йому свою батьківську любов. (а.с.10, 11, 13, 14, 15, т.5).

Як слідує із змісту заяви матері обвинуваченого ОСОБА_12 від 04.09.2023, у випадку зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі, у перший період матір останнього зможе матеріально забезпечувати ОСОБА_6 допоки останній не працевлаштується. (а.с.9, т.5).

Колегія суддів погоджується доводами сторони захисту про те, що майновий стан ОСОБА_6 та його сім`ї не дозволяє йому внести заставу, інакше вона була уже внесена.

Окрім того, жодних доказів щодо обґрунтування майнового стану ОСОБА_6 на рівні, що дозволяє обвинуваченому внести заставу хоча б в мінімальному розмірі, в матеріалах справи не має, і стороною обвинувачення ці обставини не доведено.

Водночас, не може залишатися поза увагою те, що найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до ОСОБА_6 із 12.07.2023, тобто з моменту його затримання в порядку ст. 208 КПК України. З того часу він безперервно утримується в слідчому ізоляторі ДУ «Чортківська установа виконання покарань(№26)».

Як встановлено, кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України перебувало на розгляді в Чортківському районному суді Тернопільської області з 18.08.2023, на розгляді колегії суддів Гусятинського районного суду Тернопільської області - з 23.11.2023, судовий розгляд не розпочато через наявність обставин, які не залежать від суду.

На ці обставини, зокрема (щодо тривалості строків тримання під вартою обвинуваченого та розгляд справи впродовж розумного строку), звернула увагу колегія суддів Тернопільського апеляційного суду при розгляді апеляційної скарги сторони захисту на ухвалу колегії суддів про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 від 05.08.2024.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до приписів ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року зазначено, що «розумність» строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи, причини, про які йдеться у рішенні національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення, продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості перевалює над принципом поваги до свободи особистості».

Тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не повинно бути «загальним правилом», слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі. Для реалізації цієї презумпції чинним кримінальним процесуальним законом (ч. 1 ст. 176 КПК) передбачена ціла низка запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою. (рішення у справі «Калашников проти Росії»).

Європейський суд з прав людини у рішенні «Боротюк проти України» від 16.12.2010 року наголосив, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення у справі «Смирнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), заяви №№ 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX (витяги)). У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (див. рішення від 23.09.2008 року у справі «Вренчев проти Сербії» (Vrenсev v. Serbia).

На думку колегії суддів, стороною захисту в клопотаннях про зміну запобіжного заходу наведено належні обґрунтування та обставини, які є достатніми для переконання суду, що запропонований для обрання запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, на який захисник та обвинувачений просять суд змінити запобіжний захід з тримання під вартою, на даному етапі забезпечить виконання ОСОБА_6 , покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, суд враховує і ту обставину, що відповідно до прецедентного права Європейського суду з прав людини домашній арешт вважається, з огляду на його рівень та суворість, позбавленням волі у розумінні цього положення. А беручи до уваги клопотання обвинуваченого про застосування цілодобового домашнього арешту щодо нього, він буде прирівнюватись позбавленню волі у розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, з врахуванням того, що у цьому провадженні продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України та дані, які вказують на обґрунтованість обвинувачення, однак з огляду на факти та обставини, встановлені та досліджені в ході розгляду клопотання захисту про зміну запобіжного заходу, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

На думку суду, цей запобіжний захід на даному етапі достатньою мірою може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості пред`явленого обвинувачення, зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, будь-який запобіжний захід застосовується виключно з метою забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчиняти дії перелічені у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не є покаранням за вчинене кримінальне правопорушення у розумінні норм кримінального закону і не може застосовуватися у якості такого.

Таким чином, слід змінити запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з забороною залишати місце проживання - в АДРЕСА_1 без дозволу суду.

Також колегія суддів вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , обов`язки, передбачені п.п.1,2,3,4,8,9 ч.5 ст.194 КПК України.

Частина 5 статті 202 КПК України передбачає, що у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою - підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Керуючись ст.131, 132, 177, 178, 181, 195, 201, 202, 206, 331, 369-372, ч.2 ст.376 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, задовольнити.

Змінити запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з забороною залишати місце проживання - в АДРЕСА_1 без дозволу суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п.1,2,3,4,8,9 ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати до суду за кожним викликом;

2) не відлучатися за межі міста Вінниця без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

5)утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими в обєднаному кримінальному провадженні № 0000351, №0000550;

6) носити електронний засіб контролю.

Зобов`язання згідно ухвали суду застосовуються до обвинуваченого ОСОБА_6 на строк два місяці до 12 листопада 2024 року. Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст. 181 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали суду направити обвинуваченому ОСОБА_6 , захиснику ОСОБА_8 , прокурору ОСОБА_5 .

Копію ухвали суду направити в ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)», Вінницьке районне управління поліції ГУНП в Вінницькій області для негайного виконання з врахуванням приписів ч.4, ч.5 ст.181, ч.3, ч.5 ст.202 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за наслідками розгляду провадження.

Повний текст ухвали складено та проголошено 17.09.2024 о 16 год.30 хв.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3