Справа № 369/1542/20
Провадження №1-в/369/332/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням Святошинського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Києва, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 лютого 2022 року за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень,

про вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, -

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло подання Святошинського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відносно ОСОБА_4 .

Своє подання мотивує тим, що вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 лютого 2022 року, ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень. Вирок набрав законної сили 28.03.2022.

Станом на 12.01.2024 уповноважений орган з питань пробації не отримав від засудженої ОСОБА_4 документа про сплату штрафу.

На підставі вищевикладеного, Святошинський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області просив розглянути подання про вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відносно ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор заперечував, щодо задоволення подання, оскільки спливли строки давності виконання вищевказаного вироку.

В судове засідання засуджена ОСОБА_4 та представник органу пробації не з`явилися, що не є перешкодою для розгляду подання відповідно до вимог частини п`ятої статті 539 КПК України.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 лютого 2022 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Вирок набрав законної сили 28.03.2022.

З 20.10.2022 ОСОБА_4 перебувала на обліку у Святошинському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

Проте, за час виконання вироку, ОСОБА_4 жодного разу за викликами не з`явилась до органу пробації. Відносно засудженої неодноразово проводилися першочергові розшукові заходи для встановлення її місця перебування, проте вжитими заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_4 не вдалося.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки у разі засудження до покарання менш суворого ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.

Згідно ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин.

Відповідно до Постанови Верховного суду України у справі № 5-324кс15 від 24.12.2015, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми. Зокрема, редакція частини третьої статті 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Таким чином, ст. 80 КК України передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання та якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 ст. 80 КК України, засуджений не вчинить новий злочин.

В свою чергу, у матеріалах подання відсутні дані про ухилення засудженої ОСОБА_4 від відбування покарання, та про вчинення нею нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, а відтак підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався, не встановлено.

Тобто, строк виконання обвинувального вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 лютого 2022 року відносно ОСОБА_4 сплинув 28 березня 2024 року.

На підставі зазначеного суд, дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні подання Святошинського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відносно ОСОБА_4 , зважаючи на положення ст.80 КК України у зв`язку з спливом строків давності виконання вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 лютого 2022 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.53,56,80 КК України, ст.26 КВК України, ст.537 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Святошинського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відносно ОСОБА_4 , засудженої Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 лютого 2022 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1