Справа № 545/3404/24
Провадження № 1-кп/545/804/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.08.2024 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава справу про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нові Санжари Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

у с т а н о в и в:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_5 , у другій декаді березня 2024 року,перебуваючи на прогулянці у лісосмузі в адміністративних межах с.Забрідки Новосанжарської об`єднаної територіальної громади Полтавського району Полтавської області, знайшов споряджений вибуховою речовиною корпус ручної протипіхотної оборонної осколкової гранати Ф-1 ізуніфікованим запалом ручної гранати модернізованим УЗРГМ. Будучи обізнаним щодо зовнішнього виду, характеристик та призначення, за зовнішніми ознаками ОСОБА_5 визначив, що знайдені ним предмети належать до вибухових пристроїв та у нього виник умисел на незаконне придбання, носіння, зберігання вказаних боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч вимогам, визначеним Постановою Верховної Ради України №2471-XII від 17.06Л 992 року «Про право власності на окремі види майна», Положенням про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12Л0Л992 та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС № 622 від 21.08.1998, знаючи про те, що для придбання та зберігання заборонених предметів необхідний передбачений законом дозвіл, поклав споряджений вибуховою речовиною корпус ручної протипіхотної осколкової оборонної гранати Ф-1 із уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим УЗРГМ до власного рюкзака, тим самим незаконно придбав їх.

Надалі, не маючи на те відповідного передбаченого законом дозволу, переніс споряджений вибуховою речовиною корпус ручної протипіхотної осколкової оборонної гранати Ф-1 із уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим УЗРГМ до місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав вибуховий пристрій у приміщенні вказаного будинку до 22.05.2024.

22.05.2024, у вечірній час доби, ОСОБА_5 переніс споряджений вибуховою речовиною корпус ручної протипіхотної осколкової оборонної гранати Ф-1 із уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим УЗРГМ, зберігаючи їх при собі, з приміщення будинку АДРЕСА_2 до власного автомобіля марки «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та розпочав рух на транспортному засобі в бік с. Полузір`я Полтавського району Полтавської області. Цього ж дня, 22.05.2024 близько 17 год 10 хв., ОСОБА_5 під час керування вказаним власним автомобілем марки «Renault Megane» на ділянці автошляху поблизу с. Полузір`я Полтавського району Полтавської області був зупинений інспекторами СРПП ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області на підставі ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», наслідком чого стало виявлення працівниками поліції у салоні транспортного засобу вибухового пристрою, які ОСОБА_5 продовжував незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу.

Надалі працівниками ВП №2 Полтавського РУП ГУНП України в Полтавській області під час проведення огляду місця події, а саме автомобіля марки «Renault Megane» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , у салоні вказаного транспортного засобу виявлено та вилучено споряджений вибуховою речовиною корпус ручної протипіхотної осколкової оборонної гранати Ф-1 із уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим УЗРГМ, які належать до категорії вибухових пристроїв (боєприпасів) та придатний до підриву штатним способом.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне носіння, зберігання та придбання бойових припасів або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування між обвинуваченим, його захисником та прокурором 06.08.2024 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України; беззастережно визнати цивільний позов у кримінальному провадженні; надавати правдиві покази під час судового розгляду кримінального провадження та сприяти у встановленні судом обставин вчинення інкримінованого злочину; прийняти узгоджене покарання та дати згоду на його призначення; прийняти наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, є тяжким злочином(ч. 1 ст. 263 КК України), внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди з`ясовано питання щодо відсутності скарг підозрюваного і обвинуваченого, що могли бути поданими ним під час кримінального провадження.

Умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. 75 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України,

у х в а л и в :

Затвердити угоду від 06.08.2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі знищити.

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Вирок може бути оскаржений в Полтавський апеляційний суд через районний суд обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1