Провадження № 1-кп/202/1741/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_4 . ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001106 від 11 вересня 2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001106 від 11 вересня 2024 року відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України.

Зі змісту матеріалів кримінального провадження вбачається, що 13 вересня 2024 року між прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності законного представника ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , підозрюваним ОСОБА_5 , у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , підозрюваним ОСОБА_6 , у присутності захисника ОСОБА_10 , укладені угоди про визнання винуватості, дотримуючись наступних умов.

Підозрювані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм правопорушення і зобов`язуються беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі у судовому провадженні.

Сторони узгодили між собою вид та розмір покарання підозрюваним ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за вчинення останніми кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, у вигляді п`яти років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75,76 КК України із встановленням іспитового строку.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що, на його думку, при укладенні угоди про визнання винуватості було дотримано вимоги та правила КПК України та КК України. Просив суд угоди про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 узгоджені сторонами угоди покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив угоду про визнання винуватості затвердити. Суду пояснив, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України щодо якого він визнає себе повністю винним, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім цього, ОСОБА_4 вказав, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування до нього будь-якого насильства, примусу чи погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_7 та захисник обвинуваченого ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримали позицію ОСОБА_4 та просили затвердити угоду про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором, вважаючи, що умови угоди не суперечать вимогам кримінально-процесуального закону.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити. Суду пояснив, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України щодо якого він визнає себе повністю винним, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування до нього будь-якого насильства, примусу чи погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного та просив затвердити угоду про визнання винуватості укладеної між ОСОБА_5 та прокурором, вважаючи, що умови угоди не суперечать вимогам кримінально-процесуального закону.

Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити. Суду пояснив, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України щодо якого він визнає себе повністю винним, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування до нього будь-якого насильства, примусу чи погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного та просив затвердити угоду про визнання винуватості укладеної між ОСОБА_6 та прокурором, вважаючи, що умови угоди не суперечать вимогам кримінально-процесуального закону.

Потерпілий ОСОБА_11 у судове засідання не з`явився, про час та дату повідомлявся належним чином. Разом із цим, до кожної з трьох угод про визнання винуватості додана його власноруч підписана заява, відповідно до якої останній надав добровільну згоду на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваними ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Перевіривши змісти трьох угод про визнання винуватості, заслухавши прокурора, обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх захисників, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.7 ст.474 КПК України, суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом встановлено, що 13 вересня 2024 року між прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності законного представника ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , підозрюваним ОСОБА_5 , у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , підозрюваним ОСОБА_6 , у присутності захисника ОСОБА_10 , укладені угоди про визнання винуватості, згідно яких сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за вчинення останніми кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, у вигляді п`яти років позбавлення волі, зі звільненням всіх обвинувачених від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75,76 КК України із встановленням іспитового строку.

Суд враховує те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України є тяжким злочином, санкція за яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років.

При цьому, відповідно до обвинувального акта, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченим є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим не встановлено.

Також, суд приймає до уваги наступне.

Пунктами 3, 4 ч.1ст. 470 КПК України встановлено, що прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, а також наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Що стосується інтересів суспільства, слід вказати, що суспільний інтерес - це інтерес суспільства або усередненого (репрезентативного) представника цієї спільноти, пов`язаного із забезпеченням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку. Термін має широке поширення в контексті протиставлення громадських і особистих інтересів. При цьому передбачається, що громадські інтереси не можуть бути зведені до інтересів окремих громадян. Держава є тим органом, який функціонує в суспільстві для формулювання і захисту громадських інтересів.

Разом з тим, суд звертає увагу, на те, що, оскільки угоди про визнання винуватості укладені у провадженні щодо тяжкого злочину, звільняючи обвинувачених від відбування покарання з іспитовим строком, в угоді відсутнє обґрунтування забезпечення співвідношення суспільного інтересу та приватного інтересу підозрюваного, обвинуваченого.

У цьому випадку, відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачується у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, за попередньою змовою групою осіб, шляхом підпалу військового транспортного засобу, що в умовах воєнного стану та продовження на території України активних бойових дій, має значний суспільний інтерес. У зв`язку із чим звільнення обвинувачених від відбування покарання з іспитовим строком, на думку суду, не забезпечить належне співвідношення суспільного інтересу та приватного інтересу обвинувачених.

Згідно із загальними засадами призначеного покарання, суд призначає покарання, враховуючи, окрім іншого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання; особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів (ст.65 КК України).

На думку суду узгоджений сторонами вид покарання не відповідає інтересам суспільства та загальним засадам призначення покарання, оскільки належним чином не враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину.

Таким чином, на думку суду, угоди про визнання винуватості, укладені 13 вересня 2024 року між прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності законного представника ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , підозрюваним ОСОБА_5 , у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , підозрюваним ОСОБА_6 , у присутності захисника ОСОБА_10 не можуть бути затверджені, бо умови даних угод не відповідають інтересам суспільства.

Оскільки, при перевірці вищезазначених угод на відповідність вимогам КПК України встановлено, що вони укладені з суттєвими порушеннями КК України та КПК України, затвердження вищезазначених угод про визнання винуватості буде суперечити інтересам суспільства, суперечать вимогам Закону, суд дійшов до висновку про наявність підстав для відмови у затвердженні укладених угод і поверненні кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Відповідно до ст.314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне з рішень, передбачених частиною 3 цієї статті, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Пункт 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» визначає, що якщо угоди (незалежно від її виду) досягнуто під час досудового розслідування, після виконання процесуальних дій, передбачених статтями290,291 КПК України, складений слідчим та затверджений прокурором обвинувальний акт, разом із підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Відповідно до п.18 зазначеної Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення,або відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, та:повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом ІІІ КПК України; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

Відповідно до частини першої статті 42 КПК України підставами для набуття особою статусу підозрюваного є затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або повідомлення її про підозру у порядку, встановленому статтями 276-279 КПК України.

Особа набуває процесуального статусу обвинуваченого (підсудного) після того, як слідчий або прокурор передає до суду у порядку, передбаченому статтею 291 КПК України, складений щодо неї обвинувальний акт.

В угодах про визнання винуватості зазначено, що вони укладаються між прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури та підозрюваним ОСОБА_4 , підозрюваним ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 , що дає підстави вважати, що дані угоди укладені до складання обвинувального акту, тобто під час досудового розслідування.

Частиною 3 статті 314 КПК України визначено перелік можливих дій суду у підготовчому судовому засіданні. Згідно вказаного переліку суд має право прийняти одне з рішень, визначених окремими пунктами, а саме: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Суд звертає увагу, що рішення щодо угоди (затвердження або відмова) виділено законодавцем в окремий пункт можливих дій суду, а рішення щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду в інший пункт, що регулює дії суду.

Відмова в затверджені угоди (п.1 ч.3 ст.314 КПК України) не тягне за собою рішення щодо необхідності призначення обвинувального акту до судового розгляду (п.5 ч.1ст.314 КПК України), оскільки в пункті 1 ч.3 ст.314 КПК України чітко визначено дії суду при відмові в затверджені угоди «суд має право відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу».

Таким чином, Законом чітко визначено, що суд, відмовивши в затверджені угоди, має повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

При цьому, вказане повернення кримінального провадження не є тотожним діям суду, передбаченим п.3 ч.3 ст.314 КПК України, яким врегульовано дії суду при встановлені того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.

Суд зазначає, що в даному випадку обвинувальний акт не повертається та не оцінюється на відповідність вимогам закону, а повертається кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України, що передбачено як невід`ємна частина рішення суду при відмові в затвердженні угоди.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним відмовити в затвердженні угод укладених між прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури та підозрюваними ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 13 вересня 2024 року та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.314-316,372,468-475 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 13 вересня 2024 року між прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури та підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України - відмовити.

У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 13 вересня 2024 року між прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури та підозрюваним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України - відмовити.

У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 13 вересня 2024 року між прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури та підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України - відмовити.

На підставі п.1 ч.3 ст.314 КПК України в зв`язку із прийняттям рішення про відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості повернути прокурору, який затверджував обвинувальний акт, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України - для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України.

Повний текст ухвали буде проголошений о 17 год. 00 хв. 25 вересня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1