УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000618 внесеного до ЄРДР 13.08.2024, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вінницькі Хутори, Вінницького р-ну, Вінницької обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000618 від 13.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Президент України підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого продовжено до 09.11.2024 включно.

Пунктом 3 Указу передбачено, окрім іншого, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Відповідно до «Правил перетинання державного кордону громадянами України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 виїзд чоловіків призовного віку за межі України в умовах воєнного стану, за деякими виключеннями, не дозволяється.

Так, ОСОБА_7 , за попередньою змовою спільно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та невстановленими особами, у невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше початку серпня 2024 року, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вирішили зайнятися організацією незаконного переправлення громадян України через державний кордон України, в тому числі, порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод.

На початку серпня 2024 року точну дату та час слідством не встановлено, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Вінниці, більш точної адреси слідством не встановлено, та спілкуючись із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у присутності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомили ОСОБА_8 про можливість переправлення через державний кордон України, осіб тимчасово обмеженим у праві на виїзд за кордон, на період воєнного стану за грошову винагороду. При цьому ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 умови, суму, місце та спосіб такого переправлення з можливістю подальшого коригування суми грошових коштів і умов переправлення, на що останній погодився.

У подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , виконуючи спільний з іншими невстановленими особами злочинний план, 20.08.2024 в період часу з 13 години 53 хвилин до 15 години 20 хвилин, перебуваючи спочатку біля магазину «7Я», розташованого в АДРЕСА_1 , а потім на вулиці біля житлового комплексу «Набержний квартал» за адресою: АДРЕСА_2 , почергово зустрічалися з ОСОБА_9 , який діяв під контролем працівників правоохоронного органу, якому повідомляли, що переправлення ОСОБА_8 через державний кордон буде здійснюватися поза офіційними пунктами пропуску за грошову винагороду в сумі 15 000 доларів США, передати які можна їм особисто, або самим ОСОБА_8 , або ОСОБА_9 перед початком незаконного переправленням.

Після цього, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з метою особистого збагачення, реалізуючи спільний з невстановленими особами умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, 22.08.2024 приблизно о 17 годині 50 хвилин, перебуваючи на вулиці біля житлового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_2 , на виконання попередньої угоди щодо незаконного переправлення через державний кордон України, зустрівся з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які діяли під контролем працівників правоохоронного органу у ході спеціального слідчого експерименту та після нетривалого спілкування перемістилися в обумовлене місце, де на них мав очікувати ОСОБА_7 . Приблизно о 18 годині 25 хвилин, прибувши до будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на вулиці зустрілися з ОСОБА_7 , який додатково обговорив з ОСОБА_8 умови, суму та спосіб незаконного переправлення через державний кордон України. На такі умови ОСОБА_8 погодився, після чого отримав детальні інструкції щодо порядку перетину державного кордону. Надалі ОСОБА_4 , виконуючи відведену йому ОСОБА_7 роль, спільно з ОСОБА_8 зайшов до приміщення супермаркету «Україночка» за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_8 передав йому грошові кошти в загальній сумі 15000 доларів США (з яких 14900 доларів США відповідно до ст. 273 КПК України являються імітаційними засобами) в якості раніше обумовленої оплати за виконання комплексу дій з переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 затримали працівники правоохоронних органів.

На підставі здобутих доказів 23.08.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Вінницькі Хутори Вінницького р-ну Вінницької обл., громадянину України, тимчасово не працюючому, одруженому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_9 від 14.08.2024 і 22.08.2024, який повідомив про обставини при яких ОСОБА_7 та ОСОБА_4 організовували незаконне переправлення державного кордону України ОСОБА_8 ;

- протоколами аудіо-, відеоконтролю особи, в яких зафіксовані розмови ОСОБА_9 з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 з приводу організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України;

- протоколом огляду та вручення грошових коштів та імітаційних засобів від 22.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 23.08.2024, який повідомив про обставини при яких ОСОБА_7 та ОСОБА_4 організовували його незаконне переправлення державного кордону України;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22.08.2024, який повідомив про обставини при яких їй були передані грошві кошти в сумі 15 000 доларів США на перевірку і які вона в подальшому видала працівникам правоохоронного органу.;

- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_4 від 22.08.2024 за результатами якого в останнього було мобільний телефон за допомогою якого здійснювала координація злочинних дій;

- протоколом обшуку автомобіля ОСОБА_7 від 22.08.2024 за результатами якого було одним із вилучених речей є мобільний телефон за допомогою якого здійснювала координація злочинних дій;

Установлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, не має стабільного законного джерела доходів та стійких соціальних зв`язків, а тому може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце проживання та під загрозою застосування суворої міри покарання достовірно знаючи місця та способи незаконного переправлення осіб через державний кордон України може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі за межами України тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Здобуті докази дають підстави вважати, що підозрюваний діяв у співучасті з іншими особами, які на даний час ще не встановленні, при цьому не установлено також безпосередні місця незаконного перетину кордону України, а також особи які вже перетнули кордон чи тільки це планували з допомогою ОСОБА_4 , а тому перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу підозрюваний може незаконно впливати у кримінальному провадженні на свідків та інших причетних осіб, а також знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, характер вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення дає підстави вважати, що це є одним із основним джерел його доходу, тобто перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інший злочин, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Враховуючи те, що за свої злочинні дії підозрюваний ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 15 000 доларів США, що згідно до офіційного курсу гривні, щодо іноземних валют Національного банку України станом на 22.08.2024 становить 619 462 гривні 50 копійок, а тому найбільш дієвим, відповідно до вимог абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, буде визначення застави у розмірі трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечення його належної процесуальної поведінки та виконання покладених на нього обов`язків.

Отже, застосування жодного іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

Враховуючи викладене, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 , раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, являється особою з інвалідністю, офіційно не працевлаштований.

Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, у справі «Гафа проти Мальти» ЄСПЛ дійшов висновку про порушення статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказавши, що заявник перебував під вартою протягом майже 12 місяців після прийняття рішення про звільнення під заставу, свідчить про те, що національні суди не вжили необхідних заходів для визначення належного розміру застави.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою надання підозрюваному права на альтернативний вид запобіжного заходу, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, підозрюваному ОСОБА_4 необхідно визначити заставу, яка буде достатньою мірою гарантувати виконання покладених на нього обов`язків.

Враховуючи те, що стороною обвинувачення в клопотанні та в судовому засіданні доведено виключний випадок того, що розмір застави за тяжке кримінальне правопорушення не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, тому слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, який перевищує встановлений КПК України розмір для тяжкого кримінального правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 18 години 45 хвилин 21 жовтня 2024 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 21 жовтня 2024 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 будуть покладені наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які є свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорта) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя