печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_7 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000950 від 19.12.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України полковник поліції ОСОБА_7 за погодженням прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000950 від 19.12.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000950 від 19.12.2023 щодо підозрюваного ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п.п. 3, 11, 12, ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з вересня по грудень 2023 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, невстановлена досудовим розслідуванням особа замовила ОСОБА_6 вчинити умисне вбивство ОСОБА_9 .

З метою вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 , ОСОБА_6 вступив в попередню змову із невстановленою особою, та запропонував їй викрасти та вчинити умисне вбивство ОСОБА_9 , на що остання погодилась.

ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на протиправне заподіяння смерті людині, діючи на замовлення та за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, 18.12.2023 після умисного викрадення ОСОБА_9 з території ТОВ «Європа Авто», під час руху автомобіля по автомобільній дорозі «М-06 Київ-Чоп», цього ж дня, у період часу з 18 години 39 хвилин до 19 години 20 хвилин умисно наніс не менше шести ударів тупим предметом в ділянку голови та інші ділянки тіла ОСОБА_9 .

Внаслідок умисно нанесених ударів ОСОБА_6 по голові та іншим частинам тіла ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді:

- закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою-компресії головного мозку важкого ступеня з гострою субдуральною гематомою правої гемісфери головного мозку та наявністю перелому передньої та задньої стінок фронтального синуса зліва з переходом на верхню стінку лівої орбіти, перелому кісток носа, поєднана із зовнішніми ушкодженнями - забійними ранами м`яких тканин тім`яної ділянки голови справа, лобної ділянки голови зліва, лівої бровної ділянки, перенісся, забійно-рваними ранами м`яких тканин верхньої та нижньої повік справа, параорбітальні гематоми обох очей, субкон`юнктивальний крововилив зліва; перфорації барабанної перетинки справа, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя;

- шкірних рубців, які є наслідком загоєння ран на задній поверхні правого плечового суглобу, на тильній поверхні правої кисті в проекції 2-ої п`ястної кістки, на слизовій оболонці верхньої губи справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Після умисного нанесення ударів тупим предметом в голову ОСОБА_9 , ОСОБА_6 вважав, що він виконав усі дії, які необхідні для вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 , щоб смерть її настала, у зв`язку з чим, з метою приховання вчиненого ним злочину, цього ж дня, близько 19 години, зупинивши автомобіль «Volvo V50» біля зупинки громадського транспорту, яка розташована на автомобільній дорозі «М-06 Київ-Чоп» в АДРЕСА_1 , спільно із невстановленою досудовим розслідуванням особою, витягнули ОСОБА_9 із салону автомобіля та залишили у непритомному стані на вказаній зупинці громадського транспорту.

Однак, ОСОБА_6 , діючи на замовлення, спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, злочинний умисел спрямований на умисне вбивство ОСОБА_9 до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки внаслідок нанесених умисного нанесення ударів тупим предметом в голову ОСОБА_9 , її смерть не настала, а цього ж дня о 19 годині 20 хвилин потерпілу виявлено на вказаній зупинці та надано своєчасну кваліфіковану медичну допомогу.

Крім того, 18.07.2024 близько 18 години 20 хвилин біля автобусної зупинки, яка розташована на автодорозі Н-25 сполученням АДРЕСА_1 , заступник начальник відділу управління кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_10 та оперуповноважений цього ж управління ОСОБА_11 під час виконання службових обов`язків, побачили та підійшли до ОСОБА_6 з метою вручення йому повістки про виклик для проведення слідчих (процесуальних) дій в кримінальному провадженні.

Під час цього, ОСОБА_6 , відмовився отримувати повістку, ображав ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , після чого умисно наніс один удар ногою в область лівого стегна та один удар кулаком в область грудної клітки ОСОБА_11 , від чого останній втратив рівновагу, впав на асфальтне покриття, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому головки лівої променевої кістки із осадненням на фоні, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень та синець по зовнішній поверхні в проекції головки лівого кульшового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, вказане діяння було кваліфіковано за 2 ст. 345 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), є зібрані в ході досудового розслідування докази.

Органом досудового розслідування дії підозрюваного ОСОБА_6 кваліфіковано за:

- ч. 3 ст. 146 КК України - викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, способом, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, яке спричинило тяжкі наслідки;

- ч. 2 ст. 15, п.п. 3, 11, 12, ч. 2 ст. 115 КК України - закінчений замах на умисне вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, викраденої людини, вчиненого на замовлення та за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 2 ст. 345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

18.07.2024 відповідно до ст. 208 КПК України ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

19.07.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

01.08.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

20.07.2024 Березнівським районним судом Рівненської області до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

02.08.2024 Рівненським апеляційним судом скасовано ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 20.07.2024 та підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на строк до 17.09.2024.

14.08.2024 Рівненським міським судом Рівненської області до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід тримання під вартою до 02.10.2024, з одночасним визначенням застави у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 302 800 гривень.

13.09.2024 Печерським районним судом м. Києва підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.10.2024, з одночасним визначенням застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 300 000 гривень.

16.09.2024 згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2024 внесено заставу в розмірі 300 000 гривень і 17.09.2024 підозрюваного ОСОБА_6 звільнено з-під варти.

Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

17.09.2024 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, а саме про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п.п. 3, 11, 12, ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України.

19.09.2024 Печерським районним судом м. Києва підозрюваному ОСОБА_6 змінено запобіжний захід у вигляді застави та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.10.2024.

Ухвалою слідчого судді від 15.10.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000950 від 19.12.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п.п. 3, 11, 12, ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України продовжено до дев?яти місяців, тобто до 19.04.2025.

Слідчий вказує, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , крім того органом досудового розслідування зібрано докази винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, проте для завершення досудового розслідування необхідно виконати значний обсяг слідчих та процесуальних дій на проведення яких потрібен додатковий час, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та для виконання завдань кримінального провадження, виникла необхідність у продовженні дії запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного. Зазначив, що ризики визначені ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні, є обґрунтованими та підтверджуються відповідними доказами.

Сторона захисту долучила письмові заперечення та відповідні копії документів на підтвердження своєї позиції, зазначили що ОСОБА_6 активно допомагає ЗСУ, у ОСОБА_6 перебуває на утриманні малолітня дитина та дружина.

В судовому засіданні захисники заперечували щодо задоволення клопотання, зазначивши про безпідставність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із відсутністю ризиків заявлених слідчим у клопотанні, вважають що вказані ризики нівелюються в силу міцності соціальних зв`язків підозрюваного, наявності родини та утриманців, а також у підозрюваного виучили паспорт для виїзду закордон, що підтверджується довідкою з УДМС України в Рівненській області. Вважають пред`явлену підозру необґрунтованою, а докази на підтвердження винуватості підозрюваного є неповними. Просили змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний із триманням під вартою.

За клопотанням сторони захисту у судовому засіданні було допитано свідка, який вказав, що ОСОБА_6 в момент скоєння злочину перебував з ним. Сторона захисту такі показання розцінює як спростування пред`явленої підозри, оскільки в момент скоєння злочину ОСОБА_6 перебував за 200 кілометрів від місця скоєння злочину.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію своїх захисників, зазначив що підозра є необґрунтованою та безпідставною.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000950 від 19.12.2023 щодо підозрюваного ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п.п. 3, 11, 12, ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України.

18.07.2024 відповідно до ст. 208 КПК України ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

19.07.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

01.08.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

20.07.2024 Березнівським районним судом Рівненської області до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

02.08.2024 Рівненським апеляційним судом скасовано ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 20.07.2024 та підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на строк до 17.09.2024.

14.08.2024 Рівненським міським судом Рівненської області до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід тримання під вартою до 02.10.2024, з одночасним визначенням застави у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 302 800 гривень.

13.09.2024 Печерським районним судом м. Києва підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.10.2024, з одночасним визначенням застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 300 000 гривень.

16.09.2024 згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2024 внесено заставу в розмірі 300 000 гривень і 17.09.2024 підозрюваного ОСОБА_6 звільнено з-під варти.

Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

17.09.2024 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, а саме про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п.п. 3, 11, 12, ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України.

19.09.2024 Печерським районним судом м. Києва підозрюваному ОСОБА_6 змінено запобіжний захід у вигляді застави та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.10.2024.

Ухвалою слідчого судді від 15.10.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000950 від 19.12.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п.п. 3, 11, 12, ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України продовжено до дев?яти місяців, тобто до 19.04.2025.

З матеріалів клопотання вбачається, що у даному кримінальному провадженні виконано значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку здобутих доказів у ньому, проте, закінчити розслідування у строк до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 немає можливості, оскільки з метою повного, всебічного та неупередженого розслідування кримінального провадження, необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій.

Зокрема слідчий зазначає, що для закінчення досудового розслідування та звернення до суду з обвинувальним актом, необхідно:

- провести огляд речових доказів, проаналізувати висновки судових експертиз, з урахуванням чого визначитись та призначити судові молекулярно-генетичні експертизи, у тому числі порівняльні, фототехнічні, портретні (по відео та фотозображеннях, експертизи відео,- звукозапису (по матеріалах негласних слідчих (розшукових) дій), та інші судові експертизи;

- отримати висновки 13 судово-медичних цитологічних експертиз, після чого прийняти рішення щодо призначення судових молекулярно-генетичних експертиз, у тому числі порівняльних;

- з урахуванням встановлених додаткових даних щодо обставин та механізму заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , а також наявного відеозапису із камери спостереження під час викрадення ОСОБА_9 , на якому зафіксовано момент нанесення удару по голові потерпілій, призначити додаткову судово-медичну експертизу;

- отримати висновок судово-психологічної експертизи, призначеної по показаннях потерпілої ОСОБА_9 ;

- призначити судово-психіатричну експертизу щодо підозрюваного ОСОБА_6 ;

- вжити заходів щодо встановлення та вилучення відеозаписів з камер спостереження, провести їх огляд та призначити по ним судові експертизи;

- провести тимчасовий доступ та вилучити дані в операторів мобільного зв`язку даних про з`єднанння абонентських номерів і терміналів, провести їх огляд та аналіз;

- допитати як свідків (при необхідності додатково допитати) працівників бухгалтерії та інших працівників ТОВ «Європа Авто»;

- встановити і допитати як свідків осіб, яким відомо про обставини готування до вчинення злочинів та викрадення ОСОБА_9 , про місце зберігання речей і предметів, що матимуть значення для досудового розслідування, тощо;

- додатково допитати як потерпілого ОСОБА_11 ;

- додатково допитати як свідка ОСОБА_10 ;

- призначити експертизи відео,- звукозапису по відеозапису з мобільного телефону ОСОБА_10 ;

- розсекретити матеріали негласних слідчих (розшукових) дій;

- виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах.

Слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Безпосередня причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, а саме: протоколом огляду місця події від 18 грудня 2024 року, яким виявлено місцезнаходження потерпілої ОСОБА_9 , зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину, та вилучено речові докази, які мають доказове значення у кримінальному провадженні; протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_9 від 13.06.2024, яким зафіксовано обставини вчинення злочину; протоколом огляду відеозапису з камери зовнішнього спостереження з приміщення «ТОВ ЄВРОПА АВТО», яким зафіксовано факт викрадення ОСОБА_9 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які вказують на ОСОБА_6 як особу, яка вчинила викрадення ОСОБА_9 ; висновком експерта № 136/Д-521 від 15.07.2024; висновком експерта №СЕ-19/126-24/535-БД від 24.05.2024 за результатами проведення молекулярно-генетичної експертизи; висновком експерта№СЕ-19/118-24/956-ФП від 05.04.2024 за результатами проведення фототехнічної експертизи; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

З огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, а також враховуючи показання свідка в судовому засіданні, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Водночас, посилання сторони захисту на необґрунтованість підозри, не може бути взято до уваги, оскільки досудове розслідування триває, а встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу кримінального правопорушення ухвалюється виправдувальний вирок.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні триває досудове розслідування та існує потреба в проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, у зв`язку із чим ухвалою слідчого судді від 15.10.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000950 від 19.12.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, п.п. 3, 11, 12, ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України продовжено до дев?яти місяців, тобто до 19.04.2025.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_6 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, згідно вимог ч. 5 ст. 12 КПК України злочин, який інкримінуються підозрюваному ОСОБА_6 відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, тому з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування, покинувши межі країни, чи змінити місце проживання, вчасно не з`являтися на виклик слідчого для проведення слідчих дій. Вказані обставини можуть сприяти переховуванню підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, що є ризиком згідно п.1 ст.177 КПК України.

Також підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме: на даний час слідчим управлінням проводяться слідчі (розшукові) дії, встановлюються додаткові обставини даного кримінально правопорушення, всі докази, в тому числі речові, що не встановлені (відшукані) і відповідно не дослідженні. Відтак, у разі застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній, будучи обізнаний про обставини кримінального правопорушення, матиме реальну можливість вчинити дії спрямовані на знищення, приховання або спотворення речей чи документів, що мають важливе значення для досудового розслідування та відомості, які в них містяться можуть бути доказами під час судового розгляду, що є ризиком згідно п. 2 ст.177 КПК України.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Слід також зазначити, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Враховуючи характер злочину, який інкримінуються підозрюваному ОСОБА_6 останньому відомо про анкетні дані потерпілої та свідків у даному кримінальному провадженні. Враховуючи викладене, в разі незастосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній може контактувати з потерпілою та свідками, а тому може прямо (особисто) чи опосередковано (за допомогою сторонніх осіб) чинити тиск на потерпілу та свідків шляхом погроз, підкупу з метою вплинути на їх свідчення, схиляти до дачі неправдивих показань, тощо, що є ризиком згідно п.3 ст.177 КПК України.

Як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи та злочинів проти громадського порядку та моральності, то вказане свідчить про підвищену суспільну небезпеку підозрюваного.

Доводи сторони захисту вказаних висновків не спростовують, а посилання на позитивні характеристики підозрюваного не можуть бути безумовними підставами для звільнення підозрюваного з-під варти, оскільки не спростовують висновки суду про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Отже, при продовжені строку дії застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить висновку про неможливість запобігати вищевказаним ризикам шляхом застосування стосовно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою (особистої поруки, застави, домашнього арешту, особистого зобов`язання) на цій стадії в інтересах найбільш повного, оперативного та ефективного досудового розслідування, оскільки лише наявність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які вчинені із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави при продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 14.12.2024 включно, в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000950 від 19.12.2023.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1