ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.2024 Оболонський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_2 про проведення допиту свідка під час досудового розслідування в судовому засіданні в рамках кримінального провадження №0001381 від 22.04.2024 за ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

15.08.2024 слідчий СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про проведення допиту свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час досудового розслідування в судовому засіданні відповідно до вимог ст. 225 КПК України.

Обґрунтовуючи свої доводи, слідчий у клопотанні зазначає, що СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001381 від 22.04.2024 за підозрою ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України, в ході якого встановлено, що 20.04.2024 приблизно о 19:30 (точний час не встановлено) в лісовій місцевості на території міста Києва, що неподалік АДРЕСА_1 (координати 50*33'48.5»N30*19'39.5»E) в ході спільного вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відбувся конфлікт, під час якого в ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя останнього в момент заподіяння. Реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, ОСОБА_5 в той же час та місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, завдав кулаком правою руки не менше одного удару в голову ОСОБА_6 , від чого останній впав на землю, після чого ОСОБА_5 завдав не менше двох ударів ногами по правій частині тулуба ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді: закритої травми грудей та живота з переломами ребер та розривами печінки, які за своїм характером відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, від яких потерпілий 20.04.2024 помер на місці.

Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування виникла необхідність у проведенні допиту свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судовому засіданні в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. При цьому слідчий зазначає, що на теперішній час показання свідка ОСОБА_4 є важливими для всебічного, повного, об`єктивного та неупередженого з`ясування обставин кримінального провадження, а тому їх належне фіксування під час досудового розслідування слідчим суддею не допустить будь-якого викривлення обставин, що мали місце під час вчинення кримінального правопорушення та забезпечить можливість встановлення всіх фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання слушності доводів сторони обвинувачення про проведення допиту свідка в порядку ст. 225 КПК України на підставах та умовах, про які зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність перевірки наявності підстав для допиту свідка в судовому засіданні.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 225 КПК України у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань під час досудового розслідування, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я особи, її тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити її допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, сторона кримінального провадження, представник юридичної особи, стосовно якої здійснюється провадження, мають право звернутися до слідчого судді з клопотанням провести допит такої особи в судовому засіданні, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб. У цьому випадку допит здійснюється у судовому засіданні в місці розташування суду або перебування хворої особи в присутності сторін кримінального провадження з дотриманням правил проведення допиту під час судового розгляду.

Тобто, право сторони кримінального провадження звернутись до слідчого судді з клопотанням про проведення допиту під час досудового розслідування в судовому засіданні в порядку ст. 225 КПК України виникає за наявності вищевказаних випадків, пов`язаних із необхідністю отримання показань під час досудового розслідування, а також через наявність інших обставин, що можуть унеможливити допит особи в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань.

З наведеної норми вбачається, що сторона кримінального провадження, яка ініціює допит свідка під час досудового розслідування у судовому засіданні, має довести існування обставин, що у подальшому можуть унеможливити допит свідка під час судового розгляду відповідного провадження.

За приписами статей 84, 85 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Разом з цим, усупереч зазначеній нормі закону, на переконання слідчого судді, доказів, які надала сторона обвинувачення на підтвердження зазначених обставин, недостатньо для встановлення підстав для проведення допиту свідка у судовому засіданні під час досудового розслідування.

Так, обґрунтовуючи винятковість обставин, що обумовлюють необхідність допиту свідка ОСОБА_4 у судовому засіданні, слідчий зазначив наявність систематичного позапроцесуального тиску на останню з боку інших осіб стосовно обставин вказаного кримінального провадження, а також ймовірність виїзду останньої за кордон.

Оцінюючи вірогідність настання наведених слідчим у клопотанні обставин, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Слідчий у клопотанні посилається на те, що 29.07.2024 в ході повторного допиту свідка ОСОБА_4 , остання повідомила, що після затримання її цивільного чоловіка в порядку ст. 208 КПК України, з яким вона прожила вісім років, - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їй систематично почала телефонувати мати ОСОБА_5 , - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та впливати на неї, щоб вона змінила показання на користь ОСОБА_8 . Також ОСОБА_4 здійснюють дзвінки невідомі особи, представляючись адвокатами ОСОБА_5 , погрожують та залякують з метою того, щоб вона змінила покази на користь ОСОБА_8 .

Відповідно до положень ст. 1 Закону України від 23.12.1993 №3782-XII «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» (далі - Закон №3782-XII) у разі надходження заяви учасника кримінального провадження про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну такої особи, слідчий зобов`язаний забезпечити безпеку такої особи з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

З наведеного вбачається, що в разі надходження такої заяви від учасника кримінального провадження на слідчого покладено обов`язок перевірити обставини, зазначені у заяві, та в разі їх підтвердження застосувати до цієї особи заходи безпеки.

У той же час, надані слідчому судді матеріали не містять підтвердження проведення слідчим перевірки реальності існування обставин щодо погроз свідку з метою можливого викривлення її показань, стороною обвинувачення не вжито заходів забезпечення безпеки свідка, допит якого ініційовано перед слідчим суддею.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про штучність такої підстави, наведеної слідчим в клопотанні при обґрунтуванні необхідності здійснення допиту свідка в судовому засіданні.

Надаючи оцінку іншій, зазначеної ініціатором клопотання, підставі необхідності допиту свідка ОСОБА_4 у судовому засідання, зокрема, ймовірність виїзду свідка ОСОБА_4 за кордон, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.09.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки зі звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік на підставі ст. 75 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 43 КПК України засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Наявність зазначеного вище процесуально статусу та необхідність виконання обов`язків до моменту розгляду судом подання уповноваженого органу з питань пробації про звільнення ОСОБА_4 від призначеного їй покарання та зняття з обліку в зазначеному органі виключає можливість виїзду останньої за кордон.

Крім того, в сукупності з гарантованими частиною 2 статті 22 КПК сторонам кримінального провадження рівними правами на збирання та подання доказів, а також з положеннями ст. 23, ч. 4 ст. 95 КПК України про обов`язковість безпосереднього сприйняття судом під час судового засідання показань, ймовірність виїзду ОСОБА_4 не може бути розцінена як винятковий випадок.

Саме лише твердження свідка не свідчить про винятковість випадку, що може унеможливити її допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань. У клопотанні ОСОБА_4 не зазначено ні терміну перебування за кордоном, ні обставин, що унеможливлюють її повернення на територію України, а також обставини, які дозволять перебувати за межами території України протягом значного часу (наявність роботи, громадянства іншої держави, тощо).

Таким чином, дослідивши клопотання слідчого та його додатки, оцінивши обґрунтованість підстав для допиту свідка в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого ґрунтується на припущеннях, оскільки обставини, які підтверджували б наявність для цього підстав є загальними і не дають змоги слідчого судді встановити чи дійсно існує загроза втрати доказу та яким чином підстави допиту свідка, зазначені слідчим, унеможливлюють її допит під час судового провадження кримінального провадження, оскільки слідчим у клопотанні не наведено обставин, які обґрунтовували б наявність виняткових випадків, пов`язаних із необхідністю отримання показань свідка під час досудового розслідування, зокрема, існування небезпеки для її життя і здоров`я, існування тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити допит свідка в суді, жодних належних доказів на підтвердження існування вказаних обставин слідчому судді не надано.

При цьому, слід зазначити, що безпосередність дослідження показань у судовому засіданні під час судового провадження під час розгляду кримінального провадження по суті (п. 16 ч. 1 ст. 7, ст. 23, ст. 353, ст. 354 КПК України) є однією із загальних засад кримінального провадження, направлених на реалізацію і дотримання «права на справедливий суд», закріпленого статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», і виключення з такого правила можливе лише у виняткових випадках, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я, тяжкої хвороби чи інших об`єктивних обставин, неможливо буде провести такий допит в судовому засіданні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що на день розгляду клопотання слідчий усупереч вимогам ч. 1 ст. 225 КПК України не обґрунтував належним чином, що існують виняткові обставини, які свідчать про наявність підстав для допиту свідка в судовому засіданні на стадії досудового розслідування, а тому в даному конкретному випадку не вбачає обґрунтованих підстав та/або виняткових обставин у розумінні положень ч. 1 ст. 225 КПК України для проведення допиту останньої під час досудового розслідування кримінального провадження в такому порядку.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити, водночас така відмова не позбавляє права сторін кримінального провадження повторно звернутися до слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом, однак із урахуванням вказаного в цьому рішенні.

Керуючись статтями 225, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_2 про проведення допиту свідка під час досудового розслідування в судовому засіданні в рамках кримінального провадження №0001381 від 22.04.2024 за ч. 2 ст. 121 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1