ЛУГИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
Справа № 287/1736/24
Провадження по справі № 1-кс/281/57/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року селище Лугини

Слідчий суддя Лугинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Лугини клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , подане за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

16.08.2024 року старший слідчий СВ відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 звернувся до Олевського районного суду Житомирської області з клопотанням про арешт майна.

У зв`язку з неможливістю автоматизованого розподілу судової справи між суддями Олевського районного суду Житомирської області, справа була направлена до Житомирського апеляційного суду для вирішення питання про направлення до іншого суду.

11.09.2024 року Житомирським апеляційним судом постановлено ухвалу про передання вищевказаного клопотання для розгляду до Лугинського районного суду Житомирської області.

24.09.2024 року в результаті автоматизованого розподілу справа була передана до провадження слідчого судді ОСОБА_1 .

В обгрунтування клопотання слідчий зазначає, що 14.08.2024 близько 10 год. 40 хв. ОСОБА_5 , рухаючись на власному автомобілі марки «ЗАЗ Forza» р/н НОМЕР_1 , при здійсненні проїзду перехрестя вул. Шевченка в с. Білокоровичі, Коростенського району, Житомирської області не надала переваги у русі велосипедисту ОСОБА_6 , внаслідок чого здійснила наїзд на велосипедиста, чим заподіяла останньому тілесні ушкодження.ЄО №3633.

14.08.2024 року відомості по даному факту було внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

14.08.2024 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди виявлено та вилучено автомобіль марки «ЗАЗ Forza» р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та велосипед, який належить ОСОБА_6 .

Відповідно до постанови слідчого від 15.08.2024 вилучені автомобіль марки «ЗАЗ Forza» р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та велосипед, який належить ОСОБА_6 визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

Речовий доказ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ, зобов`язана зберігати його у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Вищезазначене майно є знаряддям, предметом вчинення кримінального правопорушення, а тому згідно вимог ст. 98 КПК України являється речовими доказами, які підлягають обов`язковому вилученню з метою збереження та подальшому дослідженню, а у зв`язку з не накладенням арешту на них, останні можуть бути зіпсовані, знищені, пошкоджені, перетворені, реалізовані.

Таким чином, існують всі правові підстави для накладення арешту на автомобіль марки «ЗАЗ Forza» р/н НОМЕР_1 та велосипед, який належить ОСОБА_6 , які в подальшому буде досліджено та оцінено органом досудового розслідування відповідно до вимог ст. 94 кримінального процесуального закону та буде прийнято законне процесуальне рішення в розумні строки, у зв`язку з чим слідчий і звернувся з даним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, надіслали на адресу суду письмові клопотання про розгляд клопотання про арешт майна без їх участі, просили задовольнити клопотання в повному обсязі.

Фактичні володільці майна ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили. Повідомлялися про дату, час і місце розгляду даного клопотання шляхом направлення телефонограм.

Від володільця майна ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд клопотання без її участі, проти задоволення клопотаня не заперечувала.

З огляду на вищезазначені обставини та у відповідності до приписів ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття вищевказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього письмові докази, вважає, що клопотання слідчого про арешт майна достатньо обґрунтоване та є підстави для накладення арешту на вказане майно, враховучи наступне.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Слідчим суддею встановлено, що 14.08.2024 року відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України було внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180.

У ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 14.08.2024 року було виявлено та вилучено автомобіль марки «ЗАЗ Forza» р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та велосипед, який належить ОСОБА_6 .

Постановою слідчого від 15.08.2024 зазначені автомобілі було визнано речовими доказами у межах кримінального провадження №0000180.

Відповідно до ст. 167, 168 КПК України зазначені речі є тимчасово вилученим майном.

Таким чином, вилучене майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України і може бути використано як речовий доказ в зазначеному кримінальному провадженні.

Вилучене в ході проведення огляду місця події майно, має значення у кримінальному провадженні та необхідні для повного, всебічного і неупередженого проведення досудового розслідування, а також є безпосередньо знаряддям та предметом вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст. ст.131, 132, 170-173, 309 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , подане за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна - задовільнити.

Накласти арешт на вилучене в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.08.2024 майно, а саме:

-автомобіль марки «ЗАЗ Forza» р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , жительці АДРЕСА_1 - шляхом тимчасового позбавлення прав ОСОБА_5 на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

-велосипед, який належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_2 - шляхом тимчасового позбавлення прав ОСОБА_6 на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляції через Лугинський районний суд Житомирської області на протязі п`яти днів з дня її ухвалення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_8