Провадження № 1-кп/592/653/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000062 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Суми, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, пенсіонерки, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 , не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

установив:

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_3 з метою обміну інформації з необмеженою кількістю осіб, перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , за допомогою власного мобільного телефону Iphone, 12 Mini, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з абоненським номером НОМЕР_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, вступила до телеграм-групи « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у соціальній мережі «Telegram» під мережевим псевдонімом « ОСОБА_7 ».

11.10.2023 о 14.53 год. ОСОБА_3 на виконання злочинного задуму, спрямованого на вчинення умисних дій, тобто на розповсюдження матеріалів, спрямованих на розпалювання національної ворожнечі та ненависті, на приниження національної честі та гідності, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою власного мобільного телефону Iphone, 12 Mini, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з абоненським номером НОМЕР_3 , з метою доведення до відома усіх користувачів телеграм-групи « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у соціальній мережі «Telegram», які відвідували електрону сторінку, використовуючи мережевий псевдонім « ОСОБА_7 », умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розмістила відео файл тривалістю 6 хвилин 47 секунд та допис до нього: » ІНФОРМАЦІЯ_4», в якому містяться висловлювання, які відповідно до висновку судової-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи №447 від 16.07.2024 проведеної Національним науковим центром « Інститут судових експертиз ім. заслуженого професора М.С. Бокаріуса », спрямовані на розпалювання національної ворожнечі та ненависті, на приниження національної честі і гідності представників еврейської етнічної групи, що були доступні для загального ознайомлення всіх користувачів вказаної соціальної мережі.

Дії обвинуваченої кваліфіковано за ч.1 ст.161 КК України як умисні дії, які виразилися у розповсюдженні відповідних матеріалів, спрямованих на розпалювання національної ворожнечі та ненависті, на приниження честі та гідності.

11 вересня 2024 року між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_3 у присутності захисника була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, яку сторони просять розглянути та затвердити.

Згідно угоди про визнання винуватості, ОСОБА_3 як обвинувачена, та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 161 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести ОСОБА_3 у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 грн у прибуток держави.

Враховуючи те, що обвинувачена та прокурор у присутності захисника в ході підготовчого провадження досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та між сторонами досягнута домовленість про призначення обвинуваченому покарання - суд розглядає кримінальне провадження з обвинувальним актом відповідно до положень ст.ст. 468-475 КПК України, та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з наступного.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.2 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.

Згідно з ч.5 ст.469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч.3 п. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Обвинувачена ОСОБА_3 суду заявила, що вона цілком розуміє наслідки укладення угоди про визнання винуватості і згодна з призначеним покаранням.

З`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє, що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 цього Кодексу: характер кожного обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом (ч.5 ст. 474 КПК України).

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про визнання винуватості, тобто, що укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами (обвинуваченою, прокурором) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 350 КПК України, клопотання учасників судового провадження розглядається судом після того, як буде заслухана думка щодо нього інших учасників судового провадження.

У ході підготовчого провадження матеріалів кримінального провадження за №0000062 з обвинувальним актом щодо обвинуваченої за ч.1 ст.161 КК України та клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, сторони та його захисник підтримали заявлене, прокурор вважає, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає положенням діючого законодавства та підлягає до затвердження, а заявлене клопотання щодо постановлення вироку на підставі угоди до задоволення.

Дії обвинуваченої вірно кваліфіковано за ч.1 ст.161 КК України як умисні дії, які виразилися у розповсюдженні відповідних матеріалів, спрямованих на розпалювання національної ворожнечі та ненависті, на приниження честі та гідності.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою належить затвердити, а ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України з призначенням останній узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої під час досудового провадження та судового розгляду правопорушення не обирався

Речовий доказ: мобільний телефон Iphone, 12 Mini, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з абоненським номером НОМЕР_3 , вважати повернутим обвинуваченій.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи за №447 від 16.07.2024 року у розмірі 11 359,2 грн. на користь держави.

Керуючись ст. 314, 371-374 КПК України, суд

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості між прокурором Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_4 і обвинуваченою ОСОБА_3 та захисником ОСОБА_5 , укладену 11 вересня 2024 року - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винуватою у пред`явленому обвинуваченню за ч. 1 ст. 161 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 грн у прибуток держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 під час досудового провадження та судового розгляду правопорушення не обирався.

Речовий доказ: мобільний телефон Iphone, 12 Mini, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з абоненським номером НОМЕР_3 , вважати повернутим обвинуваченій.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи за №447 від 16.07.2024 року у розмірі 11 359,2 грн на користь держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1