Справа № 603/673/24
Провадження № 1-в/603/21/2024
У Х В А Л А

27 листопада 2024 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Монастириська клопотання провідного інспектора Чортківського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горішня Слобідка Монастириського району Тернопільської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не депутата, із середньою спеціальною освітою, одруженого, який не працює

за участю: прокурора ОСОБА_5 , провідного інспектора Чортківського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Провідний інспектор Чортківського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про вирішення питання щодо застосування покарання відносно ОСОБА_4 за наявності кількох вироків.

В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що на виконанні в Чортківському районному секторі № 2 Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області перебуває вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 15.03.2024 року (справа № 726/554/24) та вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.03.2024 року (справа № 495/2191/24), якими ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 204 КК України та за ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 204 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік та 2 роки відповідно. Враховуючи наведені обставини, просить вирішити питання про застосування покарання щодо ОСОБА_4 за наявності кількох вироків згідно з вимогами п. 11 ч. 1 ст. 537 та ч. 2 ст. 539 КПК України.

Провідний інспектор Чортківського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала подане нею клопотання та просила суд вирішити питання застосування покарання відносно засудженого ОСОБА_4 за наявності кількох вироків.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання, вважає, що вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 15.03.2024 року та вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.03.2024 року слід виконувати окремо.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що у вирішенні клопотання інспектора ОСОБА_3 покладається на думку суду.

Заслухавши учасників судового провадження, ознайомившись із матеріалами клопотання, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 15.03.2024 року (справа № 726/554/24), який набрав законної сили 15.04.2024 року, затверджено угоду про визнання винуватості від 28.02.2024 року та визнано винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 204 КК України. Цим вироком ОСОБА_4 призначено йому покарання, узгоджене в угоді про визнання винуватості, у виді позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених товарів; на підставі с. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.03.2024 року (справа № 495/2191/24), який набрав законної сили 19.04.2024 року, затверджено угоду про визнання винуватості від 11.03.2024 року та визнано винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 204 КК України. Цим вироком ОСОБА_4 призначено узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 11.03.2024 року покарання у виді 3 років позбавлення волі з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених товарів (тютюнових виробів), знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до приписів п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, в тому числі у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 11 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Зі змісту п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України вбачається, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за правилами ст. 71 КК України (п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду від 27.03.2018 року (справа № 752/4026/17), коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

З наведеного можна зробити висновок, що у разі, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який до неї знову було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається та кожен вирок підлягає самостійному виконанню.

Усталеною є практика, коли суд, який призначає такій особі покарання за інший злочин, вчинений до постановлення вироку в першій справі, не може ревізувати міру покарання, призначену особі попереднім вироком. Натомість протилежний підхід ставив би цей суд у позицію суду вищої інстанції, що прямо суперечило би положенням кримінального процесуального закону (ст. 24 КПК) та підривало презумпцію законності й обґрунтованості попереднього судового рішення (ч. 2 ст. 21 КПК).

Крім того, суд може вирішувати на стадії виконання вироків лише ті питання, які не стосуються суті вироку та не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду у такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Судом встановлено, що вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 15.03.2024 року (справа № 726/554/24), який набрав законної сили, ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 204 КК України, до 3 років позбавлення волі з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів, від відбування якого його звільнено з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку 1 рік.

Поряд з цим, вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.03.2024 року (справа № 495/2191/24), який набрав законної сили, ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 204 КК України, до 3 років позбавлення волі з конфіскацією та знищення незаконно вироблених товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення, від відбування якого його звільнено з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку 2 роки.

Зі змісту вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.03.2024 року вбачається, що кримінальне правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_4 було засуджено цим вироком, останнім вчинено до ухвалення вироку Садгірського районного суду м. Чернівці від 15.03.2024 року. Враховуючи наведені обставини, а також зважаючи на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року в справі № 752/4026/17, суд приходить до переконання, що вищевказані вироки слід виконувати самостійно.

Водночас суд не вбачає перешкод для самостійного виконання двох вищезазначених вироків відносно засудженого ОСОБА_4 , адже інший злочин останнім вчинено до постановлення попереднього вироку, а не під час іспитового строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання провідного інспектора Чортківського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області задовольнити.

Визначити порядок виконання покарання щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначеного вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 15.03.2024 року (справа № 726/554/24), який набрав законної сили 15.04.2024 року, та вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.03.2024 року (справа № 495/2191/24), який набрав законної сили 19.04.2024 року, шляхом їхнього самостійного виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1