КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши на наявність перешкод для прийняття до розгляду апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2024 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, із визначенням розміру застави, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2024 року частково задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 26 грудня 2024 року включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 340 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 029 520 гривень.

У разі внесення застави на ОСОБА_2 покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України або в`їзд в Україну.

Обвинувачений ОСОБА_2 на вказану ухвалу суду подав апеляційну скаргу, в якій просить зменшити розмір застави.

Перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 , суддя апеляційного суду вважає, що необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Положення частини другої статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленою під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду №4-р/2019 від 13.06.2019, отже ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, також можуть бути оскарженими в апеляційному порядку.

Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, передбачений ст. 422-1 КПК України.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що апеляційному оскарженню до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України, підлягають лише ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою.

Разом з тим, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2024 року частково задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_2 , з визначенням розміру застави, та обвинуваченим ОСОБА_2 в апеляційній скарзі оскаржується рішення лише в частині визначення розміру застави обвинуваченому, яке, з урахуванням положень абз. 2 ч. 2 ст. 392 КПК України та ст. 422-1 КПК України, окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Оскільки обвинуваченим апеляційна скарга подана на рішення в частині визначення розміру застави, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України необхідно відмовити у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою.

У зв`язку з відмовою у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2024 року про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 в частині визначення розміру застави, апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя, -

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2024 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави щодо ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами повернути обвинуваченому ОСОБА_2 та надіслати йому копію цієї ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1

Справа № 760/7236/23

Провадження №11-кп/824/5948/2024

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_3

Доповідач ОСОБА_1