У Х В А Л А

31 жовтня 2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу підозрюваного ОСОБА_3 , на повідомлення слідчого про підозру,

за участю: підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

1. Скарга та позиція заявника.

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на повідомлення слідчого про підозру. В обґрунтування скарги зокрема зазначив, що 05.07.2024 року слідчий СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України у кримінальному провадженні №0000003 від 16.01.2021 року. Хоча повідомлення про підозру було складено 19.01.2021 року слідчим СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6

Вказував, що з повідомленням про підозру він не згоден в її кваліфікації інкримінуємого йому злочину, а також з фабулою повідомлення про підозру, котре суперечить зібраним та долученим до кримінального провадження доказам.

Стверджував, що зібраними у кримінальному провадженнями доказами, підтверджується те, що смерть ОСОБА_7 могла настати внаслідок його суспільно небезпечного посягання на ОСОБА_8 , або на інших невідомих осіб, вже після сутички з ОСОБА_3 , що спростовує кваліфікацію злочину, в якому підозрюють ОСОБА_3 .

Разом з тим, орган досудового розслідування порушує ст.ст.27, 62, 68 Конституції України, а також КПК України, вигадують не обґрунтовану версію подій та штучно фабрикують підозру/обвинувачення ОСОБА_3 у злочині, передбаченому ч.1 ст.115 КК України, та шляхом службової підробки, вводять прокуратури та суд в оману вказуючи у вступній фабулі повідомлення про підозру та інших процесуальних документах неіснуючі обставини, котрі суперечать фактично зібраним доказам, котрі є у матеріалах кримінального провадження.

Вважав, що в порушення вимог КПК України, орган досудового розслідування, слідчий та прокурор упереджено дослідили обставини кримінального провадження, проігнорували обставини, котрі виправдовують дії підозрюваного. а також обставини, що пом`якшують покарання, не надали їм належну правову оцінку та не забезпечили прийняття законних та неупереджених процесуальних рішень.

Заявляв, що органи досудового розслідування не встановили наявність або відсутність ознак в діях підозрюваного необхідної оборони, при яких органи досудового розслідування повинні врахувати не тільки відповідність або невідповідність знаряддя захисту і нападу, а й характер небезпеки, яка загрожувала особі, що захищалася, і обставинам, які могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, фізичні данні особи, що посягає (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.

Наголошував, що вищенаведені факти вказують на неналежне виконання органом досудового розслідування своїх службових обов`язків через недбале ставлення до них, що призвело до службової недбалості з боку органу досудового розслідування, а вигадана органом досудового розслідування фабула підозри з штучно сфабрикованою кваліфікацією кримінального злочину, вказує на службову підробку та необґрунтованість підозри його у злочині, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Посилаючись на викладене, просив слідчого суддю: скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні №0000003 від 16.01.2021 року.

В судовому засіданні, підозрюваний та його захисник підтримали подану скаргу. Додатково зазначили, що з обставинами викладеними у підозрі не погоджуються, викладені обставини не відповідають показання свідків. Підозра підлягає скасуванню через невірну оцінку фактичних обставин зі сторони слідчого та прокурора, а також не врахування наявних доказів. Вважали, що підозра викладена однобоко, слідчий вчиняє службове підроблення, перекручує факти.

Крім того, повідомлення про підозру містить невірні анкетні данні підозрюваного, зокрема: невірно зазначена кількість судимостей, якій підозрюваний не має.

2. Заперечення на скаргу та позиція слідчого.

Слідчий в судовому засіданні проти скасування повідомлення про підозру заперечувала. У задоволені скарги просила відмовити. Крім того, зокрема зазначила, що обґрунтованість підозри підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколами огляду місця події, показаннями свідків, слідчим експериментом та висновком судово медичної експертизи трупа.

3. Мотиви та висновки слідчого судді.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, ознайомившись зі скаргою та дослідивши додані документи, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні, підозрюваним, його захисником чи законним представником, може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні №0000003 від 16.01.2021 року, 19.01.2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через мати, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.115 КК України.

Зі змісту скарги та доводів захисника вбачається, що основним аргументами оскарження повідомлення слідчого про підозру є незгода сторони захисти у викладеними у повідомленні про підозру обставинами події, оцінкою зібраних доказів та кваліфікацією дій підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Згідно з ч.1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Частина 2 ст.22 КПК України також передбачає, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, на думку слідчого судді, «достатність» доказів є виключно оціночним поняттям для кожної сторони кримінального провадження, яке служить лише для оцінки наявності чи відсутності підстав прийняття якогось процесуального рішення, проведення слідчої чи процесуальної дії та не впливає на доведеність вини особи у вчиненні певного кримінального правопорушення.

Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994), Європейський суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Стаття 94 КПК України передбачає, що 1. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. 2. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Таким чином, питання наявності або відсутності в діях особи складу кримінального правопорушення, а також допустимості зібраних доказів на підтвердження винуватості особи у вчиненні конкретного кримінального правопорушення за певних обставин, на думку слідчого судді, не є предметом судового контролю під час досудового розслідування, а відносяться виключно до повноважень суду на стадії судового розгляду в межах пред`явленого особі обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування, виключно слідчий та прокурор є саме тими суб`єктами, які відповідно до положень ст.284 КПК України, наділені повноваженнями приймати процесуальні рішення у площині встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.284 КПК України) та встановлення достатності доказів для доведення винуватості особи в суді (п.3 ч.1 ст.284 КПК України).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.277 КПК України, повідомлення про підозру має містити стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Слідчий суддя вважає, що повідомлення про підозру від 19.01.2021 року відповідає вказаній вимозі.

Слідчий суддя звертає увагу, що стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення є суб`єктивною категорією, зміст якої, кожна сторона кримінального провадження може визначати на власний розсуд, і лише суд під час судового розгляду, шляхом дослідження, перевірки та оцінки наданих доказів може підтвердити або спростувати їх.

Щодо тверджень підозрюваного про не вірне зазначення у підозрі анкетних даних про його судимості, то слідчий суддя вважає, що вказана обставина ніяким чином не впливає на кваліфікацію дій підозрюваного та виклад обставин події.

Таким чином, слідчий суддя робить висновок, що скарга підозрюваного є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволені скарги підозрюваного ОСОБА_3 , на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України у кримінальному провадженні №0000003 від 16.01.2021 року відмовити.

2. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі на неї апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1