Справа 688/506/23
№ 1-кп/688/16/24
Ухвала

29 листопада 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка в режимі відеоконференції кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гриців Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 190 КК України,

встановив:

В провадженні Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 190 КК України.

19.11.2024 року захисником ОСОБА_12 надіслано до суду клопотання про призначення комплексної психолого-психіатричної експертизи обвинуваченому ОСОБА_11 , проведення якої просив доручити експертам Хмельницької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Мінстерства охорони здоровя України» та на вирішення експертизи поставити такі питання: Чи страждав обвинувачений ОСОБА_11 на час вчинення інкримінованих злочинів будь-якою душевною хворобою чи психічним розладом, якщо так, то чи міг він усвідомлювати свої дії та керувати ними? Чи страждає обвинувачений ОСОБА_11 на даний час будь-якою душевною хворобою чи психічним розладом, якщо так, то чи може він усвідомлювати свої дії та керувати ними? До якої категорії хворобливих станів належить даний психічних розлад хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства, іншого хворобливого стану психіки? Чи потребує обвинувачений ОСОБА_11 застосування до нього примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких? Чи схильний обвинувачений ОСОБА_11 до фантазування, перекручування фактів об`єктивної дійсності, чи може він вірно сприймати факти об`єктивної дійсності? Чи може обвинувачений ОСОБА_11 у випадку виявлення у нього будь-яких психологічних розладів чи захворювань, за станом здоров`я брати участь у судових засіданнях?

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 та його захисники ОСОБА_12 , ОСОБА_13 подане клопотання підтримали з підстав, наведених у ньому, посилаючись на наявність у обвинуваченого гепато-церебральної дегенерації (хвороби Вільсона-Коновалова), яка має повільно-прогресуючий перебіг та інших хвороб, з метою встановлення психічного стану, психологічних особливостей, а також осудності обвинуваченого просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність підстав для призначення комплексної психолого-психіатричної експертизи через відсутність у поданих медичних документах відповідних хвороб, які б вказували на таку необхідність. Вважає, що клопотання подане з метою затягування розгляду справи.

Представник потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав думку прокурора.

Представник потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримала думку прокурора.

Потерпілі в судове засідання не з`явились, хоча про час, день та місце судового розгляду були повідомлені у встановленому законом порядку.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши доводи клопотання та долучені до нього матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Так, до клопотання захисником долучено копію довідки серії АВ №0064210 від 10.09.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_11 є особою з інвалідністю ІІІ групи.

З висновку ЛКК від 28.07.2020 року №289 вбачається, що ОСОБА_11 є особою з інвалідністю ІІІ групи, хворіє на гепато-церебральну дегенерацію Вільсона-Коновалова, екстрапірамідно-кіркова форма з вираженим підкорковим синдромом, вираженими руховими порушеннями, порушенням функції ходи, органічними розладами особистості з мислиннєвим зниженням, повільно прогресуючий перебіг; хронічний персистуючий гепатит; ангіопатія сітківок; потребує постійного медакаментозного лікування.

Згідно копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5172 слідує, що ОСОБА_11 з 22.11.2022 року по 02.12.2022 року перебував у ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України», основний діагноз: гепато-лентикулярна дегенерація (хвороба Вільсона-Коновалова), екстрапірамідно-коркова форма, повільно прогресуючий перебіг, нерізкий гіперкінетичний сидром; хронічний персистуючий гепатит, активність І ст.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 509 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).

Частиною 1 статті 242 КПК України визначено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 242 КПК України, визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності - є обов`язковою підставою для звернення слідчого або прокурора до експерта для проведення експертизи.

Згідно ч 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Таким чином, для визначення психічного стану обвинуваченого за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності, призначається судово-психіатрична експертиза.

Статтею 350 КПК України визначено, що клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 КПК України до ухвали суду про доручення проведення експертизи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, включаються питання, поставлені перед експертом учасниками судового провадження, судом. Суд має право не включати до ухвали питання, поставлені учасниками судового провадження, якщо відповіді на них не стосуються кримінального провадження або не мають значення для судового розгляду, обґрунтувавши таке рішення в ухвалі.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку клопотання захисника задовольнити частково та призначити амбулаторну комплексну психолого-психіатричну експертизу стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 , поставивши на вирішення експертів питання згідно поданого письмового клопотання, окрім питання щодо участі обвинуваченого за станом здоров`я у судових засіданнях, оскільки таке питання виходить за межі компетенції експертів.

Керуючись ст.ст. 242, 332, 350, 372, 509 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання задовольнити частково.

Призначити у кримінальному провадженні №0000612 від 26 серпня 2020 року, №0000001 від 03 січня 2023 року амбулаторну комплексну психолого-психіатричну експертизу стосовно обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 190 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 .

На вирішення експертів поставити наступні питання:

1. Чи страждав обвинувачений ОСОБА_11 на час вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень будь-якою душевною хворобою чи психічним розладом, якщо так, то чи міг він усвідомлювати свої дії та керувати ними?

2. Чи страждає обвинувачений ОСОБА_11 на даний час будь-якою душевною хворобою чи психічним розладом, якщо так, то чи може він усвідомлювати свої дії та керувати ними?

3. До якої категорії хворобливих станів належить даний психічних розлад, хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства, іншого хворобливого стану психіки?

4. Чи потребує обвинувачений ОСОБА_11 застосування до нього примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме?

5. Чи схильний обвинувачений ОСОБА_11 до фантазування, перекручування фактів об`єктивної дійсності, чи може він вірно сприймати факти об`єктивної дійсності?

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Виконання амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи доручити експертам Хмельницької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» с. Скаржинці Хмельницького району Хмельницької області.

Попередити експерта (експертів) про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України за завідомо неправдивий висновок експерта, та відмову експерта без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Надати в розпорядження експертів Хмельницької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» с. Скаржинці Хмельницького району Хмельницької області матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_14