У Х В А Л А
12.07.2024 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
З метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, псування, їх знищення дізнавач просить накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ( іншої держави) серії НОМЕР_4 та тимчасово позбавити власника і третіх осіб права відчуження, розпорядження та користування цим майном.
У судове засідання дізнавач не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, у поданому клопотанні просить здійснювати розгляд клопотання за його відсутності та вказав про підтримання вимог клопотання. Власник майна в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином телефонограмою, поважних причин неявки до суду не повідомив. Однак їхня неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
З огляду на те, що вилучене під час огляду місця події 10.07.2024 зазначене вище майно має значення речових доказів, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, та оскільки згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, арешт наведеного майна зумовлений необхідністю його збереження та запобіганню можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а також для проведення відповідних експертиз, слідчий суддя вважає за доцільне накласти на нього арешт.
Керуючись ст. ст. 170 - 173 КПК України, -
Клопотання задовольнити. Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (іншої держави) серії НОМЕР_4 від 04.07.2016, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та тимчасово позбавити власника і третіх осіб права відчуження, розпорядження і користування ними. Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1