Номер провадження: 11-сс/813/1260/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересахОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси 01.08.2024 про арешт майна у к/п №0000190 внесеному до ЄРДР 27.03.2022 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000190 від 27.03.2022 було частково задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та було накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 26.07.2024 за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на 45 патронів калібру 9 мм з написами на донці гільз «F C 9MM LUGER», пістолет з маркуванням на затворній рамі «Glock 43X BLPT 423 9x19», з магазином до нього; 17 пачок грошових купюр номіналом по 500 гривень, в загальній кількості 1 700 купюр, що в загальній сумі складає 850 000 грн.; 2 пачки грошових купюр номіналом по 1 000 грн., в загальній кількості 229 купюр, що в загальній сумі складає 229 000 гривень; пачку грошових купюр номіналом по 200 гривень, в загальній кількості 100 купюр, що в загальній сумі складає 20 000 грн.; 9 купюр номіналом по 200 Євро, з серійними номерами: ХО , ХО , ХО , ХО , ХО , ХО , ХО , ХО , ХО , що в загальній сумі складає 1 800 Євро; 8 купюр номіналом по 50 доларів США, з серійними: номерами: МВ 19476757 В, СЕ 31748465 А, MG 39995379 A, GF 16154287 A, PB 40116155 B, MG 33133799 B, MB 06679160 D, MB 18216950 A, що в загальній сумі складає 400 доларів США; 63 купюри номіналом по 100 доларів США, з серійними: KB 10214972 C, KB 03183426 L, LJ 80928978 A, PJ 69598625 B, PE 29082514 E, PG 37616829 D, PG 37616834 D, PG 37616833 D, PL 13441652 Q, PF 52996232 F, PF 37637125 P, PF 37637124 P, PF 37637123 P, PF 37637122 P, PF 37637121 P, PF 37637120 P, PF 37637119 P, PF 37637135 P, PF 37637134 P, PF 37637133 P, PF 37637132 P, PF 37637131 P, PF 37637130 P, PF 37637129 P, PF 37637128 P, PF 37637127 P, PF 37637126 P, PF 36771136 D, PF 37637141 P, PF 41237542 P, PF 41237543 P, PF 41237546 P, PF 37637140 P, PF 37637139 P, PF 37637138 P, PF 37637137 P, PF 37637136 P, PG 71112478 A, PL 45026001 J, MH 01465420 A, LB 18327930 J, PG 71112468 A, PL 45026024 J, PL 45026005 J, PB 32133425 S, LF 09220740 K, PE 15831771 D, LL 54001250 A, MF 08435834 G, KB 48436483 J, HB 74807602 R, HB 62562842 F, KB 42408557 G, KB 80313911 Q, AB 24259121 M, AB 17246320 I, HC 43786354 A, KK 58208619 C, HG 37365723 A, HB 17797250 I, KB 86684867 A, KB 43158560 D, CG 34456520 A, що в загальній сумі складає 6 300 доларів США. В частині накладення арешту на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 у задоволенні клопотання було відмовлено.

Обґрунтовуючи прийняте рішення слідчий суддя вказував на те, що метою накладення арешту на майно є необхідність запобіганню його відчуженню, окрім того тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, зокрема грошові кошти мають ознаки майна, яке може бути предметом злочину.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою з таких підстав:

- предметів, які б вказували хоча б на гіпотетичну причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110-3 КК України під час обшуку виявлено не було. Постанова слідчого про визнання майна речовим доказом є формальною та не містить обґрунтування того, що тимчасово вилучене майно містить ознаки речових доказів;

- слідчому судді були надані докази законності походження у ОСОБА_8 готівкових грошових коштів, що слугувало підставою для відмови у задоволенні клопотання;

- поза увагою слідчого судді залишилася та обставина, що долучений до клопотання слідчого протокол огляду предмета не відображає жодного зв`язку ОСОБА_8 із зазначеними в ньому особами;

- в матеріалах, доданих до клопотання прокурора міститься доручення слідчого ОСОБА_9 оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій, датоване 18.07.2024. Водночас, як вбачається із листа заступника начальника УСБУ в Одеській обл. ОСОБА_10 щодо виконання доручення, він датований 17.07.2024, відповідно надана інформація була набута з невідомих джерел без доручення та без внесення відомостей до ЄРДР щодо тих слідчих (розшукових) дій, які були вчинені УСБУ стосовно ОСОБА_8 до отримання доручення слідчого чи прокурора.

За таких обставин, представник ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору у задоволенні клопотання про арешт майна та зобов`язати слідчого повернути власнику тимчасово вилучене майно.

У судовому засіданні апеляційного суду представник власника майна ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу у повному обсязі та просила її задовольнити, водночас прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників провадження дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно ч. 2 ст.170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається із матеріалів, наданих апеляційному суду, 26.03.2022 до СУ ГУНП в Одеській області надійшли матеріали з управління протидії кіберзлочинам в Одеській обл. Департаменту кіберполіції НПУ, щодо можливого фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також інших дій, які можуть нести небезпеку країні та суспільству під час військового стану, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В ході слідства встановлено, що під час введення військового стану на території України, згідно Указу президента України №64/2022 від 24.02.2022, під час здійснення заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, в ході систематичного проведення моніторингу інтернет ресурсів та іншого, щодо виявлення учасників ДРГ, зрадників та проросійських діячів, які несуть будь-яку небезпеку країні, встановлено осіб, які в умовах російського військового вторгнення в Україну та ведення рф війни проти України, можуть впливати на дестабілізацію ситуації в Одеському регіоні, а саме вчиняти провокаційні дії, підбурювати громадян до вчинення активних дій, спрямованих на порушення громадського порядку, блокування адміністративних будівель, режимних установ, крім того поширювати заборонену комуністичну, нацистську символіки, займатися пропагандою колабораційної діяльності, а також вчиняти дії, спрямовані на зміну меж території та державного кордону України, в порушення порядку, встановленого Конституцією України, за що на території України передбачена кримінальна відповідальність.

Постановою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 22.08.2024 з матеріалів к/п №0000190 від 27.03.2022 виділені матеріали досудового розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

При цьому, від УСБУ в Одеській обл. надійшла інформація про, те що уродженець Дніпропетровської обл., м. Павлоград, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , можливо причетний до розвідувально-підривної діяльності проти України, а також наявна інформація що останній перебуває в міжнародному розшуку. На даний час встановлено, що ОСОБА_8 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а також має в користуванні транспортний засіб марки «BMW M3» державний номерний знак « НОМЕР_8 ».

Як вбачається зі змісту клопотання про накладення арешту на майно в межах к/п № НОМЕР_9 внесеному до ЄРДР 27.03.2022 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України прокурор визначив метою накладення арешту на майно необхідність збереження речових доказів, оскільки якщо майно перебуватиме у володінні зацікавлених або сторонніх осіб, існує реальна загроза його втрати.

Відповідно до матеріалів, які надані апеляційному суду, постановою ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 майно та грошові кошти вилучені 26.07.2024 в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 визнані речовими доказами.

У цьому контексті апеляційний суд зауважує, що відповідно до ч 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Що стосується доводів представника власника майна з приводу того, що поза увагою слідчого судді залишилася та обставина, що долучений до клопотання слідчого протокол огляду предмета не відображає жодного зв`язку ОСОБА_8 із зазначеними в ньому особами, апеляційний суд зауважує, що наразі триває досудове розслідування, яке полягає у збиранні, дослідженні, оцінці, перевірці та використанні доказів з метою встановлення наявності або відсутності складу кримінального правопорушення.

Колегія суддів враховує, що відомості до ЄРДР у вказаному провадженні були внесені у 2022, в той же час враховує, що інформація відносно імовірної причетності ОСОБА_8 була виявлена нещодавно, відтак встановлення обставин щодо його відношення до провадження перебуває на початковому етапі.

Надаючи оцінку доводам представника з приводу того, що інформація у вказаному провадженні була була набута з невідомих джерел без доручення та без внесення відомостей до ЄРДР, колегія суддів зауважує, що слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

Що стосується того, що представником були надані документи щодо підтвердження законності походження готівкових грошових коштів, апеляційний суд приймає їх до уваги, в той же враховує обставини, за фактом яких проводиться досудове розслідування, підвищений? ступінь суспільної небезпеки злочину, за фактом імовірного вчинення якого проводиться досудове розслідування, який за версією органу досудового розслідування вчинений у наи?більш не сприятливии? для суспільства час, що завдає безпрецедентної шкоди державі Україні в умовах введення на її території воєнного стану у зв`язку з відкритою повномасштабною збройною агресією російської федерації, у зв`язку з чим приходить до висновку про те, що у даному випадку потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у право власності.

Відтак, апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді з приводу того, що легальне походження грошових коштів безумовно не спростовує можливого їх використання у кримінально-протиправній діяльності, що потребує відповідної перевірки.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що на дному етапі досудового розслідування застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт мана є доцільним та обґрунтованим.

Апеляційний суд також враховує, що обраний слідчим суддею захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення досудового розслідування, а його межі у часі окреслені строками, які регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

Приписами п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що на теперішній час підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 01.08.2024 про накладення арешту на нерухоме майно, вилучене в ході проведення обшуку 26.07.2024 за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , перелік якого міститься у мотивувальній частині ухвали у к/п №0000190 від 27.03.2022 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4