Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

12 вересня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши заяву захисника ОСОБА_2 про перегляд за виключними обставинами ухвали Київського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва скеровано кримінальне провадження № 0000125 щодо ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ст.348, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.1 ст.294, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.342, ч.3 ст.27 ч.4 ст.345, ч.3 ст.27 ч.1 ст.14 ч.2 ст.393 КК України, ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ст.348, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.1 ст.294, ч.3 ст.28 ч.2 ст.342, ч.4 ст.345, ч.1 ст.14 ч.2 ст.393 КК України, ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ст.348, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.1 ст.294, ч.3 ст.28 ч.2 ст.342, ч.4 ст.345, ч.1 ст.14 ч.2 ст.393 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.294, ч.3 ст.28 ч.2 ст.342, ч.4 ст.345, ч.1 ст.14 ч.2 ст.393 КК України, ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.294, ч.3 ст.28 ч.2 ст.342, ч.1 ст.14 ч.2 ст.393 КК України, ОСОБА_11 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.294, ч.5 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.342, ч.5 ст.27 ч.4 ст.345 КК України.

В судовому засіданні 17 березня 2022 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу, якою вважав неможливим розгляд питання про продовження тримання під вартою ОСОБА_3 в порядку, передбаченому КПК України.

Захисник ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на цю ухвалу, і ухвалою Київського апеляційного суду від 18.04.2022 було відмовлено у відкритті провадження з тих підстав, що апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

У заяві про перегляд судового рішення за виключними обставинами захисник ОСОБА_2 , серед іншого, просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нову ухвалу про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2022.

Як зазначає захисник, ухвала суду першої інстанції постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону незаконним складом суду, з порушенням вимог ст.ст.371, 376 КПК України. Також стверджує про фальсифікацію документів і процесуальних рішень у кримінальному провадженні як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, про порушення судом права на захист, у тому числі при вирішенні питання про продовження його підзахисному строку тримання під вартою, тощо.

На переконання захисника, детальний аналіз ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2022, яка була оскаржена в апеляційному порядку, дає підстави для висновку, що вона складається з двох частин - у першій частині суд констатує про нібито відсутність відеоконференцзв`язку з Державною установою «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)», а в другій, задовольняючи клопотання прокурора про застосування ч.6 ст.615 КПК України, застосовує цю норму при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 .

Захисник посилається на рішення Конституційного Суду України № 8-р(ІІ)/2024 від 18 липня 2024 року, який визнав такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) ч.6 ст.615 КПК України, яка визначає особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану і згідно з якою у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці. З цього робить висновок, що Конституційний Суд України підтвердив, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2022 може бути оскаржена в апеляційному порядку, і в ухвалі № 84-1(І)/2022 від 3 серпня 2022 року про відмову у відкритті конституційного провадження виклав юридичну позицію, відповідно до якої ця ухвала підлягає апеляційному оскарженню.

Вивчивши заяву захисника та матеріали судового провадження, вважаю, що підстави для відкриття кримінального провадження про перегляд судового рішення за виключними обставинами відсутні.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Виключними обставинами визнаються:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом;

3) встановлення вини судді у вчиненні кримінального правопорушення або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Зі змісту положень норм Глави 34 КПК України, якими визначено підстави та процедуру перегляду судових рішень за виключними обставинами, випливає, що предметом перегляду є остаточне судове рішення у кримінальному провадженні, яке набрало законної сили, яким ухвала Київського апеляційного суду від 17.04.2024 не являється.

На користь такого висновку свідчить і те, що ст.464 КПК України передбачено відкриття кримінального провадження за виключними обставинами, а відповідно до визначення термінів у п.10 ч.1 ст.3 КПК України кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Додатково належить звернути увагу, що в ухвалі № 84-1(І)/2022 від 3 серпня 2022 року, на яку посилається захисник, Конституційний Суд України також вказав, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва не є остаточним судовим рішенням.

Остаточне судове рішення, яке б набрало законної сили та могло бути предметом перегляду за виключними обставинами, у цьому кримінальному провадженні не прийнято.

Згідно з ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

Враховуючи те, що нормами глави 34 КПК України не врегульовано наслідки подання заяви про перегляд на виключними обставинами судового рішення, яке не може бути переглянуто за вказаними обставинами, між тим, вказане питання врегульовано ч.4 ст.304, ч.4 ст.399, п.1 ч.2 ст.428 КПК України стосовно скарг на рішення, дії та бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, апеляційних та касаційних скарг, з метою забезпечення законності та диспозитивності як загальних засад кримінального провадження, вважаю, що у відкритті провадження за заявою захисника ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за виключними обставинами належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч.6 ст.9, ч.4 ст.399, ст.464 КПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження за заявою захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 про перегляд за виключними обставинами ухвали Київського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Київського

апеляційного суду ОСОБА_1