№ провадження 1-кс/208/1974/24
УХВАЛА

Іменем України

10 жовтня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі відео конференції),

захисника ОСОБА_5 (в режимі відео конференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в ЄРДР за №0000669 від 15 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Покровськ, Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку ст..89 КК України раніше не судимий

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся із даним клопотанням, яким просить застосувати у рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР №0000669 від 15 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у відношенні ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.11.2024 року.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що слідчим відділом Покровського РУП ГУНП в Донецькій області під процесуальним керівництвом прокурорів Покровської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000669 від 15 серпня 2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що 14.08.2024, на протязі дня, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 разом із своєю матір`ю ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вживали спиртні напої в приміщені кухонної кімнаті за місцем їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей же день, близько 19.00 год. продовжуючи перебувати в приміщені кухонної кімнаті, під час вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 сталась словесна сварка на побутовому ґрунті . В ході сварки, у ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_7 умисних тяжких тілесних ушкоджень, пов`язаних з її смертю. В цей же час, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, повалив ОСОБА_7 на підлогу та умисно завдав їй численних ударів руками стиснутими в кулаки та ногами взутими у капці, в область голови, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження, від яких вона приблизно о 21 год. 00 хв., померла на місці.

Причиною смерті ОСОБА_7 стало гостре порушення дихання та кровообігу, закриті переломи, які охоплюють декілька ділянок тіла, правобічний гемапневматоракс.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілої.

16 серпня 2024 року у вчиненні вказаного кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16 серпня 2024 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб, тобто до 13 жовтня 2024 (включно).

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний з метою уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення може намагатись:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Наявність цього ризику зумовлена тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оцінивши негативні наслідки переховування як менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані з триманням під вартою як запобіжним заходом або відбуванням покарання.

Іншими факторами, які свідчать про наявність цього ризику, є відомості, що характеризують особу ОСОБА_4 . Так, він не одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку не має, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, які могли би бути певною гарантією від його переховування.

При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на спроб втечі підозрюваного після скоєння злочину, будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу.

-знищити сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Наявність цього ризику зумовлена тим, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні розпочато лише 15.08.2024 та на даний час слідство ще володіє всією повнотою фактичних даних про обставини скоєння злочину. Отже, цілком ймовірно, що може виникнути необхідність, у відшуканні та вилученні речей у місці скоєння злочину, про які слідство не володіло інформацією на початковому етапі розслідування. Слід зазначити, що місце скоєння злочину є також і місцем постійного проживання підозрюваного, тому у випадку обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі він буде мати можливість знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження. Про таку поведінку підозрюваного свідчить і той факт, що після скоєння злочину він переховувався від органу досудового розслідування.

-незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Наявність цього ризику зумовлена тим, що свідком у даному кримінальному провадженні, яким підтверджено причетність ОСОБА_4 до скоєння злочину є його сусідка. Отже у випадку обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, він матиме можливість впливати на свідка з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості перед судом, зокрема шляхом вмовляння або погроз, що може призвести до зміни показів свідка у судовому провадженні, а це, у свою чергу може призвести до уникнення підозрюваним законного справедливого покарання. Крім того, слід зазначити, що покази свідків з огляду на положення ст. 23 КПК України (безпосередність дослідження показань судом), будуть братись до уваги судом лише ті, які він надасть безпосередньо суду, а не слідчому на стадії досудового розслідування. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

-вчинити інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , будучи особою, з урахуванням наведеної вище характеристики його особистості, зловживає спиртними напоями та має схильність до агресивної поведінки, що підтверджується показаннями свідків, а також тим фактом, що він вчинив тяжкий злочин відносно своєї рідної матері. Це, на думку сторони обвинувачення, безумовно свідчить про його схильність до скоєння ОСОБА_8 думку органу досудового розслідування та прокурора, інший будь-який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та знизити ризики, які є актуальними.

Таким чином, слідчим зазначено, що наявність вищевказаних ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3 та 5 ст. 177 КПК України, свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні прокурором підтримано клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначено, що підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а також наявність ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які за своїй сукупності дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними.

Підозрюваний ОСОБА_4 в ході розгляду клопотання провину не заперечував, пояснив, що не мав наміру вбивати матір, так вийшло випадково. Щодо клопотання слідчого, не заперечував проти його задоволення.

Захисник підозрюваного підтримав позицію свого підзахисного, не заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши сторони, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Вирішуючи питання про продовження строку обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує, що заявлені ризики при обранні запобіжного заходу не змінилися, а підозра обґрунтовується більшим обсягом доказів зібраним в ході досудового розслідування ніж на час його обрання.

При вирішенні вказаного питання судом приймалось до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від слідства і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так у рішенні ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (пункті 175) зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, SeriesA, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

При розгляді вказаного клопотання, слідчий суддя виходить з того, що в наявності обґрунтована підозра про вчинення ОСОБА_4 тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та на даній стадії слідчий суддя не надає оцінку доказам щодо їх достатності та допустимості.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому слідчий суддя керується практикою ЄСПЛ, а саме тим, що оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).

Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Як відображено у рішеннях ЄСПЛ, аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними» (Boicenco v. Moldova (Бойченко проти Молдови) § 142; Khudoyorov v. Russia (Худойоров проти Росії), § 173), але повинні стосуватись специфічних фактів і особистих обставин заявника, які виправдовують його тримання під вартою Aleksanyan v. Russia (Алексанян проти Россії), § 179).

А тому в ході розгляду клопотання, встановлено його обґрунтованість та наявність заявлених ризиків, що пов`язано з характеризуючими даними підозрюваного, складу кримінального правопорушення в межах якого йому пред`явлено підозру, тяжкість можливого покарання у разі доведення винуватості ОСОБА_4 , відсутність стійких соціальних зв`язків, джерела доходу.

Ч. 3 ст. 197 КПК України передбачає, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Слідчим суддею враховується, що 16 серпня 2024 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб, тобто до 13 жовтня 2024 (включно).

Постановою керівника Покровської окружної прокуратури ОСОБА_9 строк досудового розслідування було продовжено до 16.11.2024 року оскільки на теперішній час тривають проведення низки призначених у кримінальному проваджені судових експертиз.

На даний час, органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання доказів, у зв`язку з чим для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне:

-Отримати висновки призначених у кримінальному провадженні експертиз, а саме: судово-медичної експертизи щодо тяжкості тілесних ушкоджень та причини смерті ОСОБА_7 ; амбулаторної судово-психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_4 ;

-виконати з підозрюваним та захисником вимоги ст. 290 КПК України, тобто вчинити процесуальні дії для підготовки та направлення матеріалів кримінального провадження з обвинувальним актом до суду;

-підготувати обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні, реєстр матеріалів досудового розслідування;

-провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність під час досудового слідства;

Провести вказані слідчі та процесуальні дії до 16.10.2024 не виявляється за можливе з огляду на те, що у кримінальному провадженні призначено значну кількість експертиз, проведення яких має довготривалий характер через завантаженість експертів.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 необхідно продовжити обраний найсуворіший запобіжний захід, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

А тому враховуючи, що в ході розгляду клопотання, підтверджено наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не зменшилися, та що існують об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, такі як експертні дослідження, які тривають, а тому клопотання є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

У відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя дійшов висновку за можливе не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки кримінальне правопорушення у скоєні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинено із застосуванням насильства.

Керуючись ст. 176-179, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити .

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000669 від 15 серпня 2024 року, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4»,строком до 16 листопада 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 14.10.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1