Провадження № 1-кс/344/7075/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши в судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000017 від 06.01.2024,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 06.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 травня 2024 року ОСОБА_6 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою передачі наркотичних засобів у місце позбавлення волі ДУ «Коломийська виправна колонія №41» (далі ВК-41), звернувся до свого знайомого ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що в останнього наявний наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, з метою подальшої передачі наркотичних засобів у місця позбавлення волі.

Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , підшукали своїх знайомих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , як осіб які мали незаконно придбати, зберігати та передати наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, у місце позбавлення волі для його подальшого збуту іншим засудженим.

Цього ж дня, ОСОБА_9 діючи умисно, за попередньо змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , прибув за адресою АДРЕСА_1 , де зустрівся із ОСОБА_4 . Після чого, останній діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , передав ОСОБА_9 наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, з метою його подальшої передачі в місце позбавлення волі.

У подальшому, ОСОБА_9 отримавши від ОСОБА_4 наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, переніс його до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав з метою подальшої передачі у місце позбавлення волі.

22 травня 2024 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , приховали вказаний наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, у чоловічу білизну, а саме дві пари однакових чоловічих трусів сірого кольору.

Цього ж дня, 22.05.2024 о 18.13 год ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , прибули на АДРЕСА_3 , де через кур`єра ТОВ «Нова Пошта» у поштовому відправленні № НОМЕР_1 , використавши вигадані анкетні дані відправника ОСОБА_11 , тел. НОМЕР_2 та вказавши дані засудженого ОСОБА_12 , тел. НОМЕР_2 як отримувача, передали у ВК-41 засудженим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 дві пари однакових чоловічих трусів сірого кольору в яких був прихований наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, для його особистого вживання та збуту іншим засудженим.

23 травня 2024 року проведено негласну слідчу (розшукову) дію огляд і виїмку кореспонденції та негласне отримання зразків для порівняльного дослідження, в ході якої з чоловічої білизни, а саме двох пар однакових чоловічих трусів сірого кольору в поштовому відправленні № НОМЕР_1 відібрано взірці порошкоподібної подрібненої речовини білого кольору, які згідно з висновком експерта містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, у кількості 0,0013 грама.

23 травня 2024 року поштове відправлення № 6143 у ВК-41 отримав засуджений ОСОБА_12 , який не знаючи про те, що в ньому знаходяться заборонені речовини передав його засудженим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , частину наркотичного засобу, обіг якого обмежено бупренорфін, розділили між собою для особистого вживання, а іншу частину за невстановлених обставин збули іншим засудженим.

Окрім цього, 29 травня 2024 року ОСОБА_6 діючи умисно та повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою передачі наркотичних засобів у місце позбавлення волі ВК-41, знову звернувся до свого знайомого ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що в останнього наявний наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, який останній може його передати з метою подальшої передачі у місця позбавлення волі.

Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 діючи умисно та повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , знову звернулись до ОСОБА_9 та підшукали свого знайомого ОСОБА_13 , як осіб, які мали незаконно придбати, зберігати та передати наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, у місце позбавлення волі.

Цього ж дня, ОСОБА_9 та ОСОБА_13 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , прибули за адресою АДРЕСА_1 , де зустрілися із ОСОБА_4 . Після чого, останній діючи умисно та повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , передав ОСОБА_9 та ОСОБА_13 наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, з метою його подальшої передачі у місце позбавлення волі.

У подальшому, ОСОБА_9 та ОСОБА_13 отримавши від ОСОБА_4 наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, перенесли його до місця проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігали з метою подальшої передачі у місце позбавлення волі.

29 травня 2024 року ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , приховали вказаний наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, у чоловічу білизну, а саме дві пари чоловічих трусів сірого кольору.

Цього ж дня, 29.05.2024 о 19.09 год ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , прибули на АДРЕСА_4 , де через кур`єра ТОВ «Нова Пошта» у поштовому відправленні № НОМЕР_3 , використавши вигадані анкетні дані відправника ОСОБА_14 , тел. НОМЕР_2 та вказавши дані засудженого ОСОБА_15 , тел. НОМЕР_2 як отримувача, передали у ВК-41 засудженим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 чоловічу білизну, а саме дві пари чоловічих трусів сірого кольору в яких був прихований наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, для його особистого вживання та збуту іншим засудженим.

30 травня 2024 року проведено негласну слідчу (розшукову) дію огляд і виїмку кореспонденції та негласне отримання зразків для порівняльного дослідження, в ході якої з чоловічої білизни, а саме двох пар однакових чоловічих трусів сірого кольору в поштовому відправленні № НОМЕР_3 відібрано взірці порошкоподібної подрібненої речовини білого кольору, які згідно з висновком експерта містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, у кількості 0,0007 грама.

30 травня 2024 року поштове відправлення № 1908 у ВК-41 отримав засуджений ОСОБА_15 , який не знаючи про те, що в ньому знаходяться заборонені речовини передав його засудженим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 , частину наркотичного засобу, обіг якого обмежено бупренорфін, розділили між собою для особистого вживання, а іншу частину за невстановлених обставин збули іншим засудженим.

Також, 02 липня 2024 року ОСОБА_6 діючи умисно та повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою передачі наркотичних засобів у місце позбавлення волі ВК-41, повторно звернувся до свого знайомого ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що в останнього наявний наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, який останній може його передати з метою подальшої передачі у місця позбавлення волі.

У подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 діючи умисно та повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , знову звернулись до ОСОБА_9 та підшукали свого знайомого ОСОБА_16 , як осіб які мали незаконно придбати, зберігати та передати наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, у місце позбавлення волі.

02.07.2024 року ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , прибув за адресою АДРЕСА_1 , де зустрівся із ОСОБА_4 . Після чого, останній, діючи умисно та повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , передав ОСОБА_16 наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, з метою його подальшої передачі у місце позбавлення волі.

У подальшому, ОСОБА_16 отримавши від ОСОБА_4 наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін переніс його до місця проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно із останнім незаконно зберігав його з метою подальшої передачі у місце позбавлення волі.

03 липня 2024 року, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 та ОСОБА_4 , приховав вказаний наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, у ватні палички.

Цього ж дня, 03.07.2024 о 16:59 год ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 та ОСОБА_4 , прибув на АДРЕСА_5 , де через кур`єра ТОВ «Нова Пошта» у поштовому відправленні № НОМЕР_4 , використавши вигадані анкетні дані відправника ОСОБА_8 , тел. НОМЕР_5 та вказавши дані засудженого ОСОБА_8 , тел. НОМЕР_5 як отримувача, передали у ВК-41 засудженим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ватні палички в яких був прихований наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, для його особистого вживання та збуту іншим засудженим.

04 липня 2024 року проведено негласну слідчу (розшукову) дію огляд і виїмку кореспонденції та негласне отримання зразків для порівняльного дослідження, в ході якої в поштовому відправленні № НОМЕР_4 , з ватних паличок відібрано взірець порошкоподібної подрібненої речовини білого кольору, яка згідно з висновком експерта містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, у кількості 0,000084 грама.

04 липня 2024 року поштове відправлення № 2469 у ВК-41 отримав засуджений ОСОБА_8 , який спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_16 та ОСОБА_4 , частину наркотичного засобу, обіг якого обмежено бупренорфін, розділили між собою для особистого вживання, а іншу частину за невстановлених обставин збули іншим засудженим.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_6 , громадянин України, українець, неодружений, з середньо-спеціальною освітою, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимому.

26 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті десять років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновках експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки, ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

- незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки, ОСОБА_4 відомі повні анкетні дані інших підозрюваних, після чого він, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх показання, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик передбачений п. 4 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки підозрюваний ОСОБА_17 перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування чи судового розгляду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, передбачений

п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, джерело його існування не відоме, раніше вчиняв корисливі злочини, на даний час знову підозрюється у вчиненні корисливого злочину, а тому з метою отримання прибутку останній перебуваючи на волі може продовжити вчиняти злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини.

Зазначені вище обставини, тяжкість інкримінованого злочину, дані про особу ОСОБА_4 , його соціальні зв`язки, дають підстави вважати про те, що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти заявленим ризикам та дієвості кримінального провадження.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, якщо слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дійде до переконання про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, на підставі п. 5 ст. 182 КПК, беручи до уваги репутацію підозрюваного, його майновий стан, тяжкість інкримінованих йому злочинів, то необхідний йому розмір пропонують у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, відтак просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні зазначили про недоведеність ризиків, просили врахувати, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ч.2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів клопотання вбачається, що 26 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , належить до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

В той же час наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновках експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Враховуючи те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. 1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Однак, прокурором жодним чином не доведено, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 зазначеного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я, згідно ст.89 КК України не судимий.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання та відповідно для застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, суд враховує майновий стан підозрюваного, практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 за інкримінований злочин.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування з визначенням застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього передбачених у ст. 194 КПК України обов`язків.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - до 24 листопада 2024 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Взяти підозрюваного ОСОБА_4 під варту в залі суду негайно.

Визначити заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242 240 ( двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26289647, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002265).

У разі внесення застави покласти на підозрюваного на строк до 24 листопада 2024 року обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, та суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утриматися від спілкування з іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1