Справа № 496/6431/24
Провадження № 1-кп/496/614/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маяки, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

-у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

УСТАНОВИВ:

Наприкінці червня 2024 року, більш точної дати не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи в лісосмугі біля с. Маяки Одеського району Одеської області, помітив на землі полімерний пакет, в якому знаходились корпус гранати типу «Ф-1» з маркуванням на донній частині «386-142-83-Т» з запалом до неї УЗРГМ-2 на якому мається маркування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також маркування на внутрішній частині важелю «386-87-83», які в сукупності утворюють ручну осколкову гранату «Ф-1», яка належить до бойових припасів.

Надалі, ОСОБА_5 , не маючи передбаченого законом дозволу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний, суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року «Про затвердження Положення про дозвільну систему», та наказу Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», шляхом знахідки, незаконно придбав зазначену ручну осколкову гранату.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_5 переніс полімерний пакет з бойовим припасом, зберігаючи його при собі, до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив зберігати, без передбаченого законом дозволу до 13.07.2024 року.

Надалі, у ОСОБА_5 , який переслідував корисливі мотиви, виник злочинний умисел, направлений на незаконний збут знайденого бойового припасу з метою незаконного збагачення.

Реалізуючи злочинний умисел, 08.07.2024 року, близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 придбати в нього корпус гранати «Ф-1» та запал до неї типу УЗРГМ-2 за грошові кошти в сумі 2000 гривень.

Так, 13.07.2024, близько 15 години 58 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , продовжуючи злочинні дії, спрямовані на збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог вказаних нормативних актів, керуючись корисливим мотивом, достовірно знаючи, що бойові припаси є предметами, обіг яких обмежено, зустрівся з ОСОБА_6 , який діяв на підставі постанови про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, та передав йому корпус гранати типу «Ф-1» з маркуванням на донній частині «386-142-83-Т», запал типу УЗРГМ-2 з маркуваннями «61-83 УЗРГМ-2 УЗЧП та «386-87-83», які в сукупності утворюють одну ручну осколкову гранату Ф-1, яка належить до бойових припасів, за що отримав грошові кошти в сумі 2000 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України за кваліфікуючими ознаками: носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Разом з обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості, укладена 27 вересня 2024 року між прокурором Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 відповідно до якої сторони узгодили вид та розмір покарання обвинуваченому, а саме 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд затвердити вказану угоду.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав та пояснив, що кримінальне правопорушення ним вчинене за обставин, викладених в обвинувальному акті. Між ним та прокурором укладена угода про визнання винуватості, яку він просив затвердити та призначити узгоджене покарання. Крім цього пояснив, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просила затвердити вказану угоду.

Сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення: - затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відносяться до тяжкого злочину.

В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, обвинуваченому роз`яснені.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, не порушують права, свободи, інтереси сторін або інших осіб, чи суспільства, а узгоджені сторонами вид і міра покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, який визнав себе винним, не судимий в силу ст. 89 КК України, наявність передбаченої ст. 66 КК України обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, відсутність передбачених ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання, відповідають загальним засадам призначення покарання, відповідно до ст. 65 КК України , у зв`язку із чим суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами кримінального провадження покарання та затвердити угоду про визнання винуватості.

Речові докази по справі осколки з корпусу гранати типу «Ф-1» з маркуванням на донній частині «386-142-83-Т» з запалом до неї УЗРГМ-2 на якому мається маркування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також маркування на внутрішній частині важелю «386-87-83», які зберігаються в камері зберігання речових доказів ОРУП №2 ГУНП в Одеській області відповідно до положень ст. 100 КПК України слід знищити.

Витрати за проведення експертизи у розмірі 2271 грн 84 к. згідно ст. 124 КПК України слід покласти на ОСОБА_5 .

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту застосований ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду від 28 серпня 2024 року після набрання вироком законної сили скасувати.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 181, 314, 368, 370, 371, 374, 468 475 КПК України, ч. 1 ст. 263 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 вересня 2024 року між прокурором Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням на 2 (два) роки.

Згідно із ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку засудженому ОСОБА_5 відраховувати з 18 жовтня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_5 (РНКПП: НОМЕР_1 ) на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 2271 грн 84 к.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту застосований ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду від 28 серпня 2024 року після набрання вироком законної сили скасувати.

Речові докази по справі: осколки з корпусу гранати типу «Ф-1» з маркуванням на донній частині «386-142-83-Т» з запалом до неї УЗРГМ-2 на якому мається маркування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також маркування на внутрішній частині важелю «386-87-83», які зберігаються в камері зберігання речових доказів ОРУП №2 ГУНП в Одеській області - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1