1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/8859/24 1-кс/335/4795/2024
18 листопада 2024 року м. Запоріжжя
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, одруженого, такого, що має вищу освіту, військовослужбовця ЗСУ в/ч. НОМЕР_1 , який перебуває на посаді командира відділення, зареєстрованого та такого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
14.11.2024 до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , як представника ОСОБА_5 , який є потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, про відвід прокурора, що здійснює процесуальне керівництво - прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 .
Підставою для відводу представник потерпілого вказав наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості прокурора ОСОБА_7 у зв`язку з тим фактом, що вказаний прокурор не оскаржив в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2024 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , якою було передбачено право підозрюваного внести заставу та звільнитись з-під варти.
Зокрема, представник потерпілого, підкресливши тяжкий характер і ступінь тілесних ушкоджень, у спричиненні яких потерпілому підозрюється ОСОБА_8 , зазначив, що потерпілому незрозуміло, яким чином змінилися або припинили існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і «незрозуміло, чому особа, умисно заподіявши тяжкі тілесні ущкодження іншій особі, зробивши з неї інваліда 2-ї групи, може спокійно гуляти в м. Запоріжжя, потерпілому не зрозуміло, як таке може бути в правовій державі, а прокурор бездіяти».
На думку представник потерпілого, прокурор ОСОБА_7 , достеменно усвідомлюючи рівень суспільної небезпеки підозрюваного ОСОБА_8 та наслідки вчиненого ним злочину для особи потерпілого та його здоров`я, маючи процесуальне право на подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про лише часткове задоволення клопотання слідчого, своєю процесуальною поведінкою та бездіяльністю щодо неподання апеляційної скарги на вказану ухвалу слідчого судді від 29.10.2024, прокурор ОСОБА_7 засвідчив факт існування обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, а саме факт існування обґрунтованого сумніву у його неупередженості.
В судовому засіданні представник потерпілого, адвокат ОСОБА_3 , заяву підтримав, пославшись на викладені у ній факти і норми права, зазначивши окремо, що не є нормальним, коли потерпілий перебуває на лікуванні довше, ніж підозрюваний - під вартою.
Прокурор ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.
Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_4 , проти задоволення заяви заперечував, вважаючи її необґрунтованою.
Інші учасники в судове засідання не з`явились, що не є перешкодою для розгляду заяви по суті.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, які з`явились в судове засідання, вирішуючи по суті заявлений представником потерпілого відвід, слідчий суддя виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
При вирішенні питання щодо наявності обставин, вказаних у п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, слід виходити з того, що прокурор має бути, по-перше, суб`єктивно вільним від упередженості під участі у кримінальному провадженні, а по-друге, прокурор має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.
При цьому критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття, можуть бути, наприклад, висловлювання прокурора щодо суті підозри, інших процесуальних дій чи рішень у конкретному кримінальному провадженні, які явно свідчать про його особисту прихильність до інтересів того чи іншого учасника кримінального провадження. Однак, поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності прокурора. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях прокурора перед початком чи під час вчинення ним процесуальної дій або прийняття процесуального рішення.
Стосовно об`єктивної неупередженості слід зазначити, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано прокурором під час здійснення конституційної функції підтримання публічного обвинувачення в суді, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки прокурора, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку прокурори повинні викликати в учасників кримінального провадження.
Таким чином, можливо зробити висновок про те, що особа, яка подала заяву про відвід прокурора, повинна довести на підставі доказів факт особистої зацікавленості прокурора у результатах розгляду кримінального провадження або окремих процесуальних питань.
Водночас доводи представника потерпілого фактично зводяться до того, що прокурор ОСОБА_7 маючи право подати апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, таким правом не скористався.
У зв`язку з цим слідчий суддя зауважує, що незгода учасника кримінального провадження з процесуальними рішеннями, діями та бездіяльністю прокурора, вчиненими в межах дискреційних повноважень останнього, за відсутності конкретних обставин, які свідчили б про його особисту заінтересованість або особисту прихильність до певного учасника кримінального провадження, не може бути підставою для відводу прокурора.
Більше того, навіть неналежне здійснення слідчим або прокурором своїх повноважень, умисне чи недбале, у разі його доведення у встановленому законом порядку, може бути підставою для настання юридичної відповідальності за це, але не є підставою для відводу.
Доказів об`єктивної чи суб`єктивної упередженості прокурора ОСОБА_7 слідчому судді надано не було.
Також слід зауважити, що викладене у заяві про відвід бачення тримання під вартою як заходу покарання або відплати підозрюваному за діяння, в якому він підозрюється, істотно суперечить суті цього запобіжного заходу, а також букві і духу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, нормам КПК України.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 77, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1