Справа№751/9524/24
Провадження №1-кп/751/373/24
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2024 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001936 від 23.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючого молодшим інспектором 2 категорії відділу режиму і охорони (чергова зміна №3) Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», маючого спеціальне звання «молодший сержант внутрішньої служби», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, на підставі угоди про визнання винуватості від 27 жовтня 2024 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В с т а н о в и в :

ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої розслідуються в окремому кримінальному провадженні, працюючи кожен на посаді молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони (чергова зміна № 3) державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», маючи кожен спеціальне звання «молодший сержант внутрішньої служби», були відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронного органу, у зв`язку з чим постійно здійснювали функцію представника влади.

24.07.2023 у період часу з 19 години 15 хвилин до 19 години 17 хвилин ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої розслідуються в окремому кримінальному провадженні, будучи працівниками правоохоронного органу, перебуваючи у громадському людному місці на вулиці біля приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого на АДРЕСА_2 , у присутності сторонніх та невідомих їм людей, діючи спільно з єдиним прямим умислом, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в ігноруванні та зневажливому ставленні до існуючих правил поведінки та співжиття у суспільстві, з метою самоствердження за рахунок фізичного насильства над іншими людьми, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, яке проявилося у безпричинному фізичному насильстві над іншими особами, скориставшись своєю фізичною та кількісною перевагою та відсутністю опору їх діям, усвідомлюючи, що вони являються працівниками правоохоронного органу, і проявляючи завдяки своєму службовому положенню зверхність над іншими людьми, умисно безпричинно почали проявляти невиправдану агресію та застосовувати насильство стосовно невідомих їм людей, вчиняючи хуліганство за наступних обставин.

Так, 24.07.2023 близько 19 години 15 хвилин ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої розслідуються в окремому кримінальному провадженні, перебуваючи на вулиці біля приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого на АДРЕСА_2 , підійшли до незнайомого їм раніше ОСОБА_6 . При цьому ОСОБА_3 без будь-якої причини та загрози з боку ОСОБА_6 , наблизившись до останнього, зненацька здійснив сильний поштовх правою рукою в праве плече останнього, від чого він ледь втримавши рівновагу, щоб не впасти, відступив назад. Після цього ОСОБА_3 , тримаючи руки зжатими в кулаки, наблизився впритул до ОСОБА_6 , змушуючи його ще відступити назад та притиснутися до дерев`яного забору. Одразу після цього особа, матеріали відносно якої розслідуються в окремому кримінальному провадженні, котрий весь час знаходився поряд, без будь-яких причин та видимих для нього загроз з боку ОСОБА_6 , умисно, з метою заподіяння фізичного насильства чоловіку та завдання йому побоїв, наніс йому 4 удари правою рукою, зажатою в кулак, та 2 удари коліном своєї правої ноги, попадаючи по різним частинам тіла ОСОБА_6 (тулубу, ногам та голові), після, відступивши на один крок від ОСОБА_6 , наніс йому ще один удар правою ногою по голові, від чого потерпілий відчував сильний фізичний біль.

При цьому ОСОБА_3 під час нанесення побоїв ОСОБА_6 постійно знаходився поруч із особою, матеріали відносно якої розслідуються в окремому кримінальному провадженні, спостерігав за спричиненням фізичного насильства потерпілому, не зупиняв протиправні дії особи, матеріали відносно якої розслідуються в окремому кримінальному провадженні, а навпаки своєю безпосередньою присутністю утверджував у особи, матеріали відносно якої розслідуються в окремому кримінальному провадженні, відчуття безкарності та правильності його протиправних дій, а також перебував поряд з метою унеможливлення припинення побиття потерпілого ОСОБА_6 з боку інших осіб.

Одразу після цього ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої розслідуються в окремому кримінальному провадженні, продовжуючи свою протиправну діяльність, спрямовану на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, близько 19 години 16 хвилин, підійшовши до вхідних розсувних дверей магазину «АТБ-маркет», розташованого на АДРЕСА_2 , безпричинно почали чіплятися до невстановленого в ході досудового розслідування чоловіка. При цьому особа, матеріали відносно якої розслідуються в окремому кримінальному провадженні, умисно без будь-яких причин та явних для нього загроз наніс лівою рукою, затиснутою в кулак, один удар у праву частину обличчя невстановленого чоловіка, після чого ОСОБА_3 , підтримуючи протиправні дії особи, матеріали відносно якої розслідуються в окремому кримінальному провадженні, умисно правою рукою, затиснутою в кулак, наніс один удар в праву частину щелепи невстановленому чоловіку, від чого останній упав, вдарившись об тверду бетонну поверхню.

Після цього ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої розслідуються в окремому кримінальному провадженні, продовжуючи свою протиправну діяльність, спрямовану на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, відійшли до автомобільної стоянки, котра розташована біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на АДРЕСА_2 , де близько 19 години 17 хвилин почали безпідставно образливо чіплятися до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . При цьому ОСОБА_3 умисно без будь-яких причин та явних для нього загроз наніс один ковзний удар правою рукою, стиснутою в кулак, по обличчю потерпілого ОСОБА_9 , котрий одночасно прийшовся йому в ліве плече, від чого останній відчув сильний фізичний біль. Після чого ОСОБА_3 намагався ще ударити кулаками потерпілого, здійснюючи прицільні викиди рук, затиснуті в кулаки, у бік ОСОБА_9 , однак останній зміг ухилитися від ударів. У свою чергу особа, матеріали відносно якої розслідуються в окремому кримінальному провадженні, перебуваючи поряд з ОСОБА_3 , ставши в бійцівську стійку, намагався заподіяти удари руками, затиснутими в кулаки, ОСОБА_8 , однак не зміг заподіяти йому побої через припинення їх протиправної діяльності військовослужбовцем Збройних Сил України ОСОБА_10 .

Отже, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме: у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб.

27.10.2024 між прокурором Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості від 27.10.2024 року сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 296 КК України.

Також ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та погодився на призначення йому узгодженого покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник просили затвердити зазначену угоду про визнання винуватості. Обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, не заперечив щодо затвердження угоди, дав згоду на застосування узгоджених виду та міри покарання у разі затвердження угоди та повідомив, що уклав угоду добровільно.

Потерпілі у підготовче судове засідання не прибули, в матеріалах кримінального провадження наявні заяви про розгляд кримінального провадження без їх участі та згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Зі змістом ч. 4 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Передбачене ч. 2 ст. 296 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, віднесено до категорії нетяжких злочинів.

Потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_9 надані письмові згоди на укладення угоди про визнання винуватості.

ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, відповідно до ст.ст. 473, 476 КПК України, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується з призначенням узгодженого покарання.

Правова кваліфікація злочину, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 296 КК України, є правильною.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, усунення заподіяної шкоди.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до матеріалів, які характеризують особу ОСОБА_3 , останній неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, проходить службу в Державній кримінально-виконавчій службі, раніше не судимий, притягувався до адміністративної відповідальності, за місцем служби характеризується позитивно, за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ураховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена добровільно, відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, суд дійшов висновку, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Клопотань про обрання запобіжних заходів до вступу вироку у законну силу до суду не надходило. З огляду на належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12 КК України, ст.ст. 2, 100, 314, 373, 374, 394, 395 , 468, 469, 472, 473-476 КПК України, суд, -

Ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 жовтня 2024 року, укладену між прокурором Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001936 від 23.10.2024.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до положень статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу останній зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у передбачений строк суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Суддя ОСОБА_1