Ширяївський районний суд Одеської області
21.08.2024 Справа №: 518/1557/24 Провадження № 1-кп/518/93/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2024 р. сел. Ширяєве

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2024 року за №0000030 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Ширяєве Одеської області, громадянин України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Ширяївським районним судом Одеської області, вирок від 31.01.2024 за ч. 1 ст. 125 КК України, призначено покарання у виді громадських робіт строком на сто вісімдесят годин, судимість не погашена,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

31.01.2024 р. вироком Ширяївського районного суду Одеської області, який вступив в законну силу 01.03.2024 р. ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 180 (сто вісімдесят) годин громадських робіт.

На виконання вироку Ширяївського районного суду Одеської області ОСОБА_3 взятий на облік Березівським районним сектором № 4 філії ДУ «Центр пробації», та йому під підпис роз`яснено порядок відбування покарання та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт та видано направлення до Петровірівської селищної ради для подальшого відбування покарання.

Розпорядженням Петровірівської селищної ради №51 від 18 березня 2024 року ОСОБА_3 був прийнятий на громадські роботи і ознайомлений з графіком та порядком їх відбування, для відбування призначеного йому покарання у виді 180 (сто вісімдесят) годин громадських робіт.

В подальшому, ОСОБА_3 в квітні місяці 2024 року відпрацював лише 20 годин, не відпрацювавши 68 годин, а саме на виконання громадських робіт згідно графіку виходу на громадські роботи не з`являвся без поважних причин та громадські роботи не відпрацьовував в наступні дні: 01.04.2024, 03.04.2024, 04.04.2024, 05.04.2024, 09.04.2024, 10.04.2024, 16.04.2024, 17.04.2024, 18.04.2024, 19.04.2024, 22.04.2024, 23.04.2024, 24.04.2024, 25.04.2024, 26.04.2024, 29.04.2024 та 30.04.2024 р.

Також ОСОБА_3 , в травні місяці 2024 року, відпрацював лише 16 годин, не відпрацювавши 40 годин, а саме на виконання громадських робіт згідно графіку виходу на громадські роботи не з`являвся без поважних причин та громадські роботи не відпрацьовував в наступні дні: 02.05.2024, 03.05.2024, 06.05.2024, 07.05.2024, 13.05.2024, 14.05.2024, 15.05.2024, 16.05.2024, 17.05.2024 та 20.05.2024 р.

Таким чином, ОСОБА_3 , умисно ігноруючи покладені на нього вироком суду обов`язки, відпрацював лише 108 годин із 180 годин, призначених йому вироком Ширяївського районного суду від 31.01.2024 р. та в подальшому не з`являвся на місце роботи (парк культури), що знаходиться в АДРЕСА_2 , для відбування покарання, на неодноразові попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, від працівників пробації ОСОБА_3 не реагував та категорично відмовлявся відпрацьовувати громадські роботи.

Отже, ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 37 КВК України щодо зобов`язання додержуватися встановлених відповідно до законодавства порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, призначених вироком Ширяївського районного суду від 31.01.2024 р.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України незаконний ухилення засудженого від відбуття покарання у виді громадських робіт.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_4 , в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбуття покарання у виді громадських робіт.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбуття покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України, Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Суд враховує відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення протиправних дій, те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 389 КК України у виді обмеження волі, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, лише визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних проступків (злочинів, кримінальних правопорушень).

Оскільки обвинувачений не відбув за попереднім вироком призначене покарання у вигляді 72 годин громадських робіт, які згідно п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України відповідають 9 дням обмеження волі, суд керуючись положеннями ч. 1 ст. 71 КК України повністю приєднує до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 31.01.2024 р.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання ОСОБА_3 повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 31 січня 2024 року у вигляді 72 годин громадських робіт, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України відповідають 9 (дев`яти) дням обмеження волі, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді одного року дев`яти днів обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Ширяївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1