УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Володимир

Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна дізнавача СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000474 від 03.09.2024 року, розпочатого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Із клопотання вбачається, що 02 вересня 2024 року близько 17 год. 00 хв. працівниками СРПП Володимирського РВП на автодорозі в АДРЕСА_1 було зупинено автомобіль Mitsubishi реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , в ході чого під час перевірки автомобіля було виявлено, що він-код транспортного засобу не відповідає він-коду свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

03.09.2024 відомості про даний кримінальний проступок внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000474 з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 358 КК України.

Під час проведення огляду місця події 02 вересня 2024 року дізнавачем СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу із серійним номером НОМЕР_2 , видане від 31.10.1995 року (поміщено у сейф-пакет НПУ PSP 3124080); автомобіль марки «Mitsubishi», моделі «Лансер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , він-код « НОМЕР_3 » (поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Володимирського РВП ГУНП у Волинській області).

Гр. ОСОБА_4 повідомив, що у 2022 році він придбав автомобіль у чоловіка на ім`я ОСОБА_6 , котрий проживає в селі Нехвороща, однак за місяць після купівлі автомобіля ОСОБА_7 поїхав на схід України в зону бойових дій, оскільки був військовослужбовцем, а у червні 2024 року ОСОБА_4 був звільнений з військової служби. У зв`язку із зазначеним останній у вказаний період часу не здійснював перереєстрацію транспортного засобу. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля являється ОСОБА_8 . 02.09.2024 гр. ОСОБА_4 було зупинено працівниками поліції в ході чого під час огляду автомобіля було виявлено, що номер кузова зазначений у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу відрізняється від номеру розміщеному на автомобілі.

В ході проведення досудового розслідування у формі дізнання встановлено, що вказане вище, вилучене 02.09.2024 майно (автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) під час огляду місця події, належить на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_8 , однак було вилучено у користувача гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 (т. НОМЕР_4 ).

Згідно ч.7 ст.237 КПК України, вилучені речі вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 1, 2 ст. 167 КПК України , тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, вилучені свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу із серійним номером НОМЕР_2 , видане від 31.10.1995 року є безпосереднім предметом кримінально протиправного діяння та автомобіль марки «Mitsubishi», моделі «Лансер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , він-код « НОМЕР_3 » може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а тому вказане майно та речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки на вилучених автомобілі та свідоцтві про його реєстрацію збереглись сліди вчинення кримінального правопорушення, що має суттєве значення для досудового розслідування, а тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Таким чином, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу із серійним номером НОМЕР_2 , видане від 31.10.1995 року, автомобіль марки «Mitsubishi», моделі «Лансер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , він-код « НОМЕР_3 » підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування, оскільки мають значення речових доказів для кримінального провадження. В іншому ж випадку, вилучені речі, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню, а тому сліди злочину на них можуть бути знищені.

В судове засідання дізнавач не з`явився, однак подав заяву, в якій просить проводити розгляд клопотання за його відсутності.

Вивчивши матеріали, які були додані до клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна , і за наявності також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Так, згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, вилучені свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу із серійним номером НОМЕР_2 , видане від 31.10.1995 року є безпосереднім предметом кримінально протиправного діяння та автомобіль марки «Mitsubishi», моделі «Лансер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , він-код « НОМЕР_3 » може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а тому вказане майно та речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки на вилучених автомобілі та свідоцтві про його реєстрацію збереглись сліди вчинення кримінального правопорушення, що має суттєве значення для досудового розслідування, а тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, клопотання слідчого про накладення арешту на майно слід задовольнити та накласти арешт на майно.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД Володимир Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучені: на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу із серійним номером НОМЕР_2 , видане від 31.10.1995 року; автомобіль марки «Mitsubishi», моделі «Лансер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , він-код « НОМЕР_3 », позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном з метою забезпечення збереження їх як речових доказів.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя /-/-підпис.

Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1