Справа № 634/1199/21
Провадження № 1-кп/529/23/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року Диканський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Диканька Полтавської області у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000041 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт Сахновщина Сахновщинського району Харківської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

01 липня 2021 року близько 00 год. 20 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на центральній площі смт Сахновщина Красноградського району Харківської області, неподалік від центрального парку, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході конфлікту, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком правої руки в область лівої щелепи потерпілого ОСОБА_6 , від чого останній втратив рівновагу та впав на асфальтну поверхню на коліна. У результаті умисно нанесеного ОСОБА_4 удару ОСОБА_6 , останньому було завдано середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, у вигляді подвійного перелому нижньої щелепи, лівої гілки та тіла на рівні 33 зуба.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, у вигляді заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторін кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 вказав, що в судовому засіданні було достеменно встановлено, що інкриміноване кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим у його вчиненні та призначити покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, цивільний позов задовільнити в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, заперечував. Вказав, що 30.06.2021 він прийшов попити каву на площі в селищі Сахновщина Харківської області, де знаходились його друзі. Потім він пішов в кафе, де був ОСОБА_6 зі своїми знайомими, вони поговорили. Тоді вони вийшли з кафе і пішли до фонтана, ОСОБА_6 почав його ображати поганими словами, зокрема назвав "ніщебродом". Він сказав ОСОБА_6 : "Заспокойся" та пішов, однак ОСОБА_6 йому сказав: " ОСОБА_8 ? Ми не договорили". ОСОБА_6 підійшов до автомобіля, обперся об його ліве крило, а потім упав на землю. До нього підійшов ОСОБА_9 і ОСОБА_10 та запитали: "Чому ти впав?". Він не пам`ятає, що ОСОБА_6 відповів. Коли вони ОСОБА_6 вели до автомобіля, то назустріч йому вибігла дівчина ОСОБА_6 , яка зараз є його дружиною і почала на нього, ОСОБА_4 , кричати. Потім вони посадили ОСОБА_6 в автомобіль і останній поїхав, а він пішов додому. Це було десь о 12 годині ночі. Обвинувачений вказав, що у той день він спиртного не вживав. ОСОБА_4 зазначив, що він не бив ОСОБА_6 і тілесних ушкоджень йому не заподіював. Підійшовши до автомобіля, ОСОБА_6 обперся об заднє ліве крило і впав вперед обличчям до землі. Він побачив, що ОСОБА_6 впав і до нього зразу підбігли піднімати. Свідок ОСОБА_11 в суді пояснив, що до нього звертався ОСОБА_6 і що на останньому були забої. Обвинувачений вказав, що він не знає звідки в ОСОБА_6 виник перелом. Свідок ОСОБА_11 пояснив, що у ОСОБА_6 не було переломів кісток. Коли ОСОБА_6 впав, то до нього підійшли ОСОБА_9 і ОСОБА_10 . Обвинувачений вказав, що у той вечір він потерпілому не наносив ударів взагалі і не бачив, щоб хтось інший наносив удари потерпілому ОСОБА_6 по будь-яких частинах тіла не наносив жодних ударів. До цього відносини з потерпілим у нього були нормальні, неприязні між ними не було, чому потерпілий ОСОБА_6 дав неправдиві показання та обмовив його йому не відомо. Причини цього йому не відомі, адже особисто у нього не було ніяких конфліктів з ОСОБА_6 , це саме останній, будучи напідпитку до нього чіплявся. Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 також дали неправдиві покази, обмовили його, хоча причина цього йому невідома. Посилаючись на відсутність доказів його винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, обвинувачений ОСОБА_4 просив винести стосовно нього виправдувальний вирок та відмовити у задоволенні цивільного позову у повному обсязі.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що матеріалами кримінального провадження не доведено винуватість обвинуваченого поза розумним сумнівом, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях, а докази винуватості ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині відсутні. Посилаючись на вказане, захисник обвинуваченого просив винести виправдувальний вирок у справі та відмовити у задоволенні цивільного позову.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 01 липня 2021 року вночі він вийшов з кафе "Мрія", розташованого в смт Сахновщина Красноградського району Харківської області, де вживав спирні напої. Його чекали друзі - ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Біля цього кафе відбулася сварка між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 . Точної причини він не пам`ятає, просто обізвали один одного та розійшлися. Після цього він пішов до іншої компанії, яка знаходилася біля фонтану на центральній площі, а саме до ОСОБА_18 і ОСОБА_19 . Біля них також стояв обвинувачений ОСОБА_4 . Потерпілий зазначив, що він привітався з ними та відійшовши десь на 4 метри почав говорити із ОСОБА_10 про сварку. Останній сказав йому, щоб не звертав уваги на ОСОБА_4 , бо той був напідпитку. Потерпілий вказав, що після цього ОСОБА_4 підійшов до нього та вдарив правою рукою у ліву частину обличчя. Від удару він упав на коліна. Після цього, друзі посадили його в автомобіль та повезли додому. Пізніше він викликав поліцію, написав заяву щодо притягнення ОСОБА_4 до відповідальності. Потім звернувся у лікарню. Потерпілий зазначив, що внаслідок завданого ОСОБА_4 удару йому було завдано перелом нижньої щелепи та 33 зуба. Йому довелося робити операції - подвійночелюстне шинування та видалення 33 зуба, малоостеосинтез нижньої щелепи зліва. ОСОБА_6 вказав, що знайомий з обвинуваченим декілька років, до 01 липня 2021 року у нього не було з обвинуваченим конфліктів, мотивів обиовляти його не має. Потерпілий ОСОБА_6 вказав, що обвинувачений перед ним навіть не вибачився, тому він погоджується з покаранням, визначене прокурором. Потерпілий вказав, що після нанесеного ОСОБА_4 удару йому довелося лікуватися, витрачати кошти на обстеження та ліки, робити операції. Крім того, внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 йому було завдано моральної шкоди. Добровільно на теперішній час ОСОБА_4 ні матеріальну, ні моральну шкоду йому не відшкодував. Потерпілий вказав, що підтримує цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди та просить його задовольнити у повному обсязі.

Представник потерпілого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні вказав, що при розгляді кримінального провадження було встановлено, що саме ОСОБА_4 наніс потерпілому ОСОБА_6 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке спричинило тривалий розлад здоров`я. У зв`язку із цим, вважав наявними підстави для визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Просив задовольнити поданий потерпілим цивільний позов в повному обсязі з підстав, викладених у ньому. Вказав, що поведінка обвинуваченого свідчить, що він не розкаявся, він навіть не попросив вибачення у потерпілого.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у вигляді нанесення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, його винуватість у скоєнні інкримінованого йому злочині у повному обсязі підтверджується наступною безпосередньо дослідженою та перевіреною у судовому засіданні судом сукупністю доказів, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні пояснив, що 01 липня 2021 року вночі він вийшов з кафе "Мрія", розташованого в смт Сахновщина Красноградського району Харківської області, де вживав спирні напої. Його чекали друзі - ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Біля цього кафе відбулася сварка між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 . Точної причини він не пам`ятає, просто обізвали один одного та розійшлися. Після цього він пішов до іншої компанії, яка знаходилася біля фонтану на центральній площі, а саме до ОСОБА_18 і ОСОБА_19 . Біля них також стояв обвинувачений ОСОБА_4 . Потерпілий зазначив, що він привітався з ними та відійшовши десь на 4 метри почав говорити із ОСОБА_10 про сварку. Останній сказав йому, щоб не звертав уваги на ОСОБА_4 , бо той був напідпитку. Потерпілий вказав, що після цього ОСОБА_4 підійшов до нього та вдарив правою рукою у ліву частину обличчя. Від удару він упав на коліна. Після цього, друзі посадили його в автомобіль, а ОСОБА_20 (нині - Кущ) Лада повезла додому. Пізніше він викликав поліцію, написав заяву щодо притягнення ОСОБА_4 до відповідальності. Потім звернувся у лікарню.

- показаннями свідка ОСОБА_21 , яка в судовому засіданні пояснила, що 01 липня 2021 року вночі вона та потерпілий ОСОБА_6 гуляли біля фонтану на центральній площі в АДРЕСА_1 . Десь за 20 метрів від них знаходилася компанія обвинуваченого ОСОБА_4 . Чи перебував обвинувачений у стані алкогольного сп`яніння їй не відомо. Конфлікту між потерпілим та компанією ОСОБА_4 чи з самим ОСОБА_4 не було. Свідок вказала, що обвинувачений ОСОБА_4 підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та один раз ударив потерпілого в область щелепи. Якою саме рукою вона не помітила. Внаслідок удару ОСОБА_6 упав та втратив свідомість. Після цього вона відвезла ОСОБА_6 додому. Зранку вони поїхали у Сахновщинську центральну районну лікарню, а на наступний день у лікарню у м. Харкові. Свідок зазначила, що причини нанесення ОСОБА_4 удару ОСОБА_6 їй не відомі, внаслідок удару в потерпілого були переломи у двох місцях.

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що він є односельцем обвинуваченого ОСОБА_4 та товаришем потерпілого ОСОБА_6 . Свідок зазначив, що 01 липня 2021 року вночі вони компанією гуляли в парку біля фонтану на центральній площі в смт Сахновщина Красноградського району Харківської області. Потім потерпілий ОСОБА_6 відійшов до другої компанії. Ця компанія була від них десь за 25-30 метрів. За час перебування потерпілого в іншій компанії він не чув ніяких сварок. Свідок зазначив, що потім він почув, як потерпілого покликали і побачив, що коли потерпілий повернувся, то обвинувачений ОСОБА_4 наніс йому правою рукою один удар, від якого потерпілий упав та втратив свідомість. Свідок вказав, що він з друзями підбігли до потерпілого, посадили його до автомобіля та після цього роз`їхалися.

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні пояснив, що влітку 2021 року близько 12 години ночі вони компанією гуляли в парку біля кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 " на центральній площі в смт Сахновщина Красноградського району Харківської області. Потерпілий ОСОБА_6 пішов до другої компанії, де був обвинувачений ОСОБА_4 . Десь 20 хвилин потерпілий перебував у цій компанії. За час його перебування там якихось сварок не було чути. Свідок зазначив, що коли потерпілий ОСОБА_6 підійшов до них, то обвинувачений ОСОБА_4 покликав його. Потерпілий обернувся і ОСОБА_4 кулаком наніс потерпілому удар в обличчя. Потім ОСОБА_6 упав. Вони поклали ОСОБА_6 в автомобіль і ОСОБА_20 (нині - Кущ) Лада повезла його звідти.

- показаннями свідка ОСОБА_22 , який в судовому засіданні пояснив, що він є батьком потерпілого ОСОБА_6 . Свідок вказав, що сина пізно вночі привезли побитим. У центрі біля фонтану його сина ударили, він упав та втратив свідомість. Спочатку сина відвезли у лікарню в смт Сахновщина Красноградського району Харківської області, а потім у лікарню у м. Харкові. Потерпілого у лікарню привезла ОСОБА_20 (нині - Кущ) Лада. Лікування у м. Харкові тривало 2 тижні.

- показаннями свідка ОСОБА_23 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює лікарем-травматологом. У 2021 році потерпілий ОСОБА_6 звертався до нього за медичною допомогою. Було встановлено забій м`яких тканин та щелепи, струс головного мозку був під питанням. Потерпілий пояснював, що отримав ці ушкодження внаслідок сутички, бійки. Все це записано у медичній карті. На рентгені не було зафіксовано переломів.

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01.07.2021, відповідно до якого ОСОБА_6 звернувся до Відділення поліції № 1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області із заявою про нанесення йому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень /том 1, а.с. 177/.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.07.2021 та доданим до нього диском із відеозаписом цього слідчого експерименту, які було досліджено у судовому засіданні, під час якого потерпілий ОСОБА_6 , в присутності статиста та двох понятих, показав характер та локалізацію удару, нанесеного йому обвинуваченим ОСОБА_4 /том 1, а.с. 179-185/.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.07.2021 та доданим до нього диском із відеозаписом цього слідчого експерименту, які було досліджено у судовому засіданні, під час якого свідок ОСОБА_14 , в присутності статиста та двох понятих, показав характер та локалізацію удару, нанесеного обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 /том 1, а.с. 187-191/.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.10.2021 та доданою до нього фототаблицею цього слідчого експерименту, які було досліджено у судовому засіданні, під час якого свідок ОСОБА_24 , в присутності двох понятих, показала місце перебування своє, інших свідків, обвинуваченого та потерпілого до нанесення удару та після, характер та локалізацію удару, нанесеного обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 /том 1, а.с. 192-198/.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.10.2021 та доданою до нього фототаблицею цього слідчого експерименту, які було досліджено у судовому засіданні, під час якого свідок ОСОБА_13 , в присутності двох понятих, показав місце перебування своє, інших свідків, обвинуваченого та потерпілого до нанесення удару та після, характер та локалізацію удару, нанесеного обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 /том 1, а.с. 227-232/.

- повідомленням КНП "Сахновщинська центральна лікарня" Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області від 14.07.2021 та доданою до нього копією журналу обліку нещасних випадків невиробничого характеру травматологічного кабінету цього медичного закладу, відповідно до яких ОСОБА_6 звертався за медичною допомогою до цього медичного закладу 01 липня 2021 року о 08 год. 40 хв. з приводу травми 01.07.2021 о 01 год. 00 хв. Після проведеного рентгенобстеження, огляду лікарем був встановлений діагноз: забій нижньої щелепи (додано рентгензнімок) /том 1, а.с. 199-203/.

- випискою з медичної картки № 11985 стаціонарного хворого, наданої Міським центром щелепно-лицевої і реконструктивної хірургії КНП "Міська клінічна лікарня швидкої і невідкладної медичної допомоги ім. пров. Мещанінова" Харківської міської ради, відповідно до якої потерпілий ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні у Міському центрі щелепно-лицевої і реконструктивної хірургії з 06.07.2021 по 14.07.2021. Основний діагноз: подвійний перелом нижньої щелепи, лівої гілки та тіла на рівні 33 зуба. 06.07.2021 проведено операцію: подвійночелюстне шинування та видалення 33 зуба. 08.07.2021 проведено операцію: металоостеосинтез нижньої щелепи зліва /том 1, а.с. 233/.

- висновком експерта за результатами судово-медичної експертизи від 22.07.2021 № 12-14/75-КР/21, відповідно до якого, на підставі даних судово-медичної експертизи, з урахуванням наданої медичної документації, у потерпілого ОСОБА_6 встановлено тілесні ушкодження у вигляді подвійного перелому нижньої щелепи, лівої гілки та тіла на рівні 33 зуба. 06.07.2021 проведена операція: подвійночелюстне шинування та видалення 33 зуба. 08.07.2021 проведена операція: металоостеосинтез нижньої щелепи зліва. Вказані переломи утворились одномоментно від прямої дії тупого твердого предмету в ділянку тіла нижньої щелепи ліворуч, можливо в строк та способом, на які вказує освідуваний ОСОБА_6 . Вказані ушкодження по ступеню тяжкості відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. /том 1, а.с. 210-211/.

- висновком експерта за результатами судово-медичної експертизи від 10.09.2021 № 12-23/48-КР/21, відповідно до якого, на підставі даних судово-медичної експертизи, з урахуванням наданої медичної документації, у потерпілого ОСОБА_6 встановлено тілесні ушкодження у вигляді подвійного перелому нижньої щелепи, лівої гілки та тіла на рівні 33 зуба. 06.07.2021 проведена операція: подвійночелюстне шинування та видалення 33 зуба. 08.07.2021 проведена операція: металоостеосинтез нижньої щелепи зліва. Вказані переломи утворились одномоментно від прямої дії тупого твердого предмету в ділянку тіла нижньої щелепи ліворуч, можливо в строк та способом, на які вказує освідуваний ОСОБА_6 . Вказані ушкодження по ступеню тяжкості відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Покази ОСОБА_14 , дані ним в протоколі допиту свідка, про спосіб спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не протирічать даним, отриманим при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_6 . Покази ОСОБА_14 , дані ним в протоколі проведення слідчого експерименту, про спосіб спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не протирічать даним, отриманим при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_6 . Покази ОСОБА_6 , дані ним в протоколі допиту потерпілого, про спосіб спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не протирічать даним, отриманим при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_6 . У зв`язку з відсутністю будь-яких об`єктивних досліджень, даних в матеріалах кримінального провадження, про падіння ОСОБА_6 з висоти власного зросту, відповісти на питання "Чи могли тілесні ушкодження у ОСОБА_6 утворитися при падінні з висоти власного зросту" не являється можливим /том 1, а.с. 213-214/.

- висновком експерта за результатами судово-медичної експертизи від 14.09.2021 № 12-23/49-КР/21, відповідно до якого, на підставі даних судово-медичної експертизи, з урахуванням наданої медичної документації, у потерпілого ОСОБА_6 встановлено тілесні ушкодження у вигляді подвійного перелому нижньої щелепи, лівої гілки та тіла на рівні 33 зуба. 06.07.2021 проведена операція: подвійночелюстне шинування та видалення 33 зуба. 08.07.2021 проведена операція: металоостеосинтез нижньої щелепи зліва. Вказані переломи утворились одномоментно від прямої дії тупого твердого предмету в ділянку тіла нижньої щелепи ліворуч, можливо в строк та способом, на які вказує освідуваний ОСОБА_6 . Вказані ушкодження по ступеню тяжкості відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Покази ОСОБА_14 , дані ним в протоколі допиту свідка, про спосіб спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не протирічать даним, отриманим при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_6 . Покази ОСОБА_14 , дані ним в протоколі проведення слідчого експерименту, про спосіб спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не протирічать даним, отриманим при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_6 . Покази ОСОБА_6 , дані ним в протоколі допиту потерпілого, про спосіб спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не протирічать даним, отриманим при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_6 . Вказані тілесні ушкодження не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту" /том 1, а.с. 216-217/.

Оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 щодо нанесення обвинуваченим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , суд вважає ці показання є послідовними і достовірними. У суду відсутні підстави сумніватися в правдивості вказаних показань, оскільки ці показання є чіткими, логічними і узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами.

Крім того, суд враховує те, що потерпілий ОСОБА_6 та свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, а тому такі докази, у сукупності з іншими наявними у кримінальному провадженні доказами, суд знаходить належними та допустимими.

Щодо твердження обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні про те, що потерпілий ОСОБА_6 та свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 надали в судовому засіданні завідомо неправдиві покази та обмовили його, суд зауважує, що на час ухвалення вироку стороною захисту не було надано суду даних, передбачених ч. 2 ст. 96 КПК України, стосовно вказаних потерпілого та свідків для доведення недостовірності їх показань, як то показання, документи, які підтверджують їх репутацію, зокрема, щодо засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність останніх. Крім цього, суд зауважує, що показання цих потерпілого та свідків не являються єдиними доказами у кримінальному провадженні, вони оцінювалися у сукупності з іншими доказами.

Надані в судовому засіданні показання свідка ОСОБА_18 , який є братом обвинуваченого ОСОБА_4 , та свідка ОСОБА_19 , який є знайомим обвинуваченого та потерпілого, про те, що потерпілий ОСОБА_6 сам упав обличчям вперед (можливо через перебування у стані алкогольного сп`яніння), ударів йому ніхто не наносив, у тому числі і обвинувачений ОСОБА_4 , суд оцінює критично, так як ці показання спростовуються показаннями потерпілого, інших свідків, висновком експерта що тілесні ушкодження не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту .

Показання свідка ОСОБА_25 , надані ним в судовому засіданні, про те, що він десь на відстані 100 метрів бачив конфлікт між обвинуваченим та потерпілим, однак причини конфлікту йому не відомі, не підтверджують та не спростовують вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, однак суд оцінює ці показання у сукупності з іншими доказами.

Надані в судовому засіданні показання свідка ОСОБА_26 про те, що він зі слів інших знає, що між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 01 липня 2021 року була бійка, однак він особисто цього не бачив та нічого про це детально не знає, раніше не чув про конфлікти між обвинуваченим та потерпілим, не підтверджують та не спростовують вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, однак суд оцінює ці показання у сукупності з іншими доказами.

Надані в судовому засіданні показання свідка ОСОБА_27 про те, що він конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не бачив, а наступного дня він дізнався, що ОСОБА_6 зламано щелепу, не підтверджують та не спростовують вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, однак суд оцінює ці показання у сукупності з іншими доказами.

Надані в судовому засіданні показання свідка ОСОБА_28 про те, що коли він пив каву біля кафе "Мрія", то бачив лише ОСОБА_4 , ОСОБА_29 і ОСОБА_26 , а ОСОБА_6 не бачив, і через 5 хв. він поїхав додому, не підтверджують та не спростовують вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, однак суд оцінює ці показання у сукупності з іншими доказами.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що потерпілий отримав тілесне ушкодження не від його удару, а тому що незрозуміло з яких причин впав, суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються оціненими судом в сукупності показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , письмовими матеріалами кримінального провадження, зокрема висновками судово-медичної експертизи, відповідно до яких виявлені у потерпілого переломи утворились одномоментно від прямої дії тупого твердого предмету в ділянку тіла нижньої щелепи ліворуч, в строк та способом, на які вказував потерпілий ОСОБА_6 і виявлені в останнього тілесні ушкодження не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту.

Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку в даному кримінальному провадженні, судом поза розумним сумнівом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.

Проаналізувавши пояснення обвинуваченого у сукупності з іншими доказами у справі, суд вважає, що обрана обвинуваченим ОСОБА_4 у судовому засіданні позиція щодо невизнання своєї вини за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 1 ст. 122 КК України, є тактикою його захисту та бажанням уникнути передбаченого законом покарання. Його покази, надані в судовому засіданні, повністю спростовуються іншими дослідженими по справі доказами у їхній сукупності.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

За змістом статтей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, проте обвинувачений свою вину не визнав, пробачення у потерпілого не попрохав, шкоду потерпілому не відшкодував, що свідчить про відсутність щирого каяття щодо вчиненого злочину, тому суд вважає, що справедливим покаранням буде позбавлення волі на строк 1 рік.

В свою чергу, суд враховує відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вперше вчинив злочин, від досудового розслідування та суду не ухилявся, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, характеризується задовільно, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, а невизнання ним вини є способом захисту.

При призначенні покарання суд також враховує висновки, викладені у досудовій доповіді уповноваженого органу з питань пробації, відповідно до яких виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб).

З огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі, у виді обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, але й інші обставини справи.

Враховуючи викладене вище у сукупності, загальні засади призначення покарання - законність, справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєні кримінальні правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, беручи до уваги обставини вчинення злочину, наслідки його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, характеризується задовільно, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, не ухилявся від досудового розслідування та суду, враховуючи висновки органу пробації, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства і тому вважає за можливе застосувати до нього ст. 75 КК України та призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Вирішення питання щодо цивільного позову.

Потерпілий ОСОБА_6 звернувся з цивільним позовом до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування цивільного позову ОСОБА_6 вказує, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого йому було завдано середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, і через це він перебував на лікуванні, йому було зроблено дві операції - подвійночелюстне шинування та видалення 33 зуба (06.07.2021) та малоостеосинтез нижньої щелепи зліва (08.07.2021). У зв`язку із цим, він відповідно змушений був нести витрати на проведення відповідних обстежень, на придбання ліків, лікарських засобів та оплату операцій. Посилаючись на вказане, потерпілий ОСОБА_6 просить стягнути на свою користь з ОСОБА_4 матеріальну шкоду в загальному розмірі 23 132,46 грн.

Посилаючись на те, що протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у сильних душевних стражданнях, фізичному болю, необхідності у тривалому лікуванні, додаткових зусиллях на відновлення попереднього стану, потерпілий ОСОБА_6 просив стягнути з обвинуваченого на свою користь моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 та його представник як цивільного позивача - адвокат ОСОБА_7 підтримали цивільний позов та просили його задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові та в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його представник як цивільного відповідача - адвокат ОСОБА_5 цивільний позов не визнали, вказуючи про те, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину не доведена, цивільний позов є безпідставним та необґрунтованим. Просили відмовити у задоволенні цивільного позову в повному обсязі.

Розглянувши цивільний позов, дослідивши надані на його обґрунтування докази, вислухавши доводи сторін цивільного позову та їх представників, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з частинами 1-3 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В ході судового розгляду кримінального провадження було підтверджено, що протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 завдано середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я. У зв`язку із цим, потерпілий ОСОБА_6 у період часу з 06.07.2021 по 14.07.2021 проходив стаціонарне лікування у Міському центрі щелепно-лицевої і реконструктивної хірургії КНП "Міська клінічна лікарня швидкої і невідкладної медичної допомоги ім. пров. Мещанінова" Харківської міської ради, що підтверджується випискою з медичної картки № 11985 стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_6 /а.с. 233/.

06 липня 2021 року потерпілому ОСОБА_6 було проведено операцію - подвійночелюстне шинування та видалення 33 зуба. 08 липня 2021 року потерпілому проведено операцію - малоостеосинтез нижньої щелепи зліва.

На проведення обстежень, придбання ліків, лікарських засобів, оплату операцій потерпілий витратив грошові кошти у загальному розмірі 23 132,46 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи чеками із аптек та банківськими квитанціями /а.с. 32-38/.

Враховуючи те, що протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 завдано середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, наявні у матеріалах справи докази підтверджують понесення потерпілим ОСОБА_6 витрат на проведення обстежень, операцій, придбання ліків та лікарських засобів, призначених йому у зв`язку із лікуванням через завдані обвинуваченим тілесні ушкодження, суд дійшов висновку, що такі витрати у загальному розмірі 23 132,46 грн підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого.

Щодо вимог потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно із ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз`яснено у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» № 4 від 31.03.1995, розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає у межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість заподіяної травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц, розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Розглянувши позовні вимоги потерпілого про відшкодування йому моральної шкоди, суд дійшов висновку, що дійсно протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 була спричинена моральна шкода, що проявилася у фізичному болі та стражданнях, яких останній зазнав через отримані тілесні ушкодження, переживаннях, хвилюваннях, незручностях в організації свого життя, порушенні нормальних життєвих зв`язків, вимушених змінах у його життєвих стосунках, затраченому часі та зусиллях, необхідних для відновлення попереднього стану, а тому вона підлягає відшкодуванню потерпілому цим обвинуваченим.

Щодо розміру моральної шкоди у сумі 50 000,00 грн, суд вважає, що заявлені потерпілим вимоги є завищеними, оскільки потерпілий не надав суду достатніх та належних доказів, які б підтверджували заявлений ним розмір завданої моральної шкоди.

Визначаючи розмір відшкодування потерпілому моральної шкоди, суд враховує як глибину моральних страждань потерпілого, так і те, що йому було завдано середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я при вчиненні обвинуваченим нетяжкого злочину, на теперішній час потерпілий одужав, його життя відновлене. Суд враховує, що потерпілим не надано зокрема відповідних висновків психологів чи інших спеціалістів, які б підтверджували значні порушення у його психіці.

Виходячи з вказаних обставин, враховуючи характер та обставини вчинення злочину, його наслідки, глибину та ступінь моральних страждань потерпілого, з метою запобігання незаконному збагаченню потерпілого, керуючись принципами розумності, співмірності та справедливості, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 моральну шкоду розмірі 20 000,00 грн.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у вигляді медичної документації на 6 арк., 5 (п`яти) рентген-знімків та 2 (двох) DVD-дисків, які поміщено до одного паперового конверта, що знаходяться у матеріалах кримінального провадження № 0000041, відповідно до ст. 100 КПК України підлягають залишенню у матеріалах цього кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 50, 65, 66, 67, ч. 1 ст. 122 КК України, ст. ст. 22, 23, 1166 ЦК України, ст. ст. 100, 128, 369-371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 23 132 (двадцять три тисячі сто тридцять дві) грн 46 коп та моральну шкоду у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн 00 коп, а всього разом 43 132 (сорок три тисячі сто тридцять дві) грн 46 коп.

В задоволенні іншої частини цивільного позову - відмовити.

Речові докази у вигляді медичної документації на 6 арк., 5 (п`яти) рентген-знімків та 2 (двох) DVD-дисків, які поміщено до одного паперового конверта, що знаходяться у матеріалах кримінального провадження № 0000041, - залишити у матеріалах цього кримінального провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1