Провадження № 1-кп/643/231/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді- ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора- ОСОБА_3 , обвинуваченого- ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката - ОСОБА_5 , захисника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,розглянувши у відкритому судовому кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000845 від 06.07.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Московського районного суду м. Харкова знаходяться матеріали кримінального провадження , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000845 від 06.07.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат - ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив клопотання про виклик в якості свідка сина обвинуваченого- ОСОБА_7 та понятих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 для їх допиту.

Крім того, захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат - ОСОБА_5 заявив клопотання про скасування арешту з майна ОСОБА_4 , а саме : з автомобілю ВАЗ 2121 ,реєстраційний номер НОМЕР_1 ,що був накладений ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 10.07.2021 року по справі 953/10684/20.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання захисника.

Прокурор проти призначення справи до судового розгляду , виклику понятих не заперечував, проти клопотання про виклик в якості свідка сина обвинуваченого- ОСОБА_7 та про скасування арешту з майна ОСОБА_4 заперечував, вважав їх передчасними.

Захисник потерпілого- адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку прокурора та просив прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди ,завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення . Проти призначення справи до судового розгляду не заперечував.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 42, 46 КПК України, обвинувачений та захисник мають право вимагати виклику та допиту свідків захисту на тих самих умовах, що і свідків обвинуваченого, збирати і подавати суду докази.

З метою повного та всебічного розгляду справи, а також дотримання прав обвинуваченого, суд приходить до висновку про задоволення клопотання захисника та виклику в судове засідання для їх допиту наступних осіб: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

З приводу клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката - ОСОБА_5 про скасування арешту з майна ОСОБА_4 , суд зазначає наступне.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.07.2021 року був накладений арешт на автомобіль « ВАЗ 2121 », реєстраційний номер НОМЕР_1 по справі 953/10684/20.

Автомобіль « ВАЗ 2121 », реєстраційний номер НОМЕР_1 на даний час є речовим доказом у справі.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до положень статей 7, 16 КПК України, встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Положення кримінального процесуального Закону кореспондуються із ст.41Конституції України та ст. ст. 316, 317, 321 ЦК України, відповідно до яких ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до положень статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Згідно частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.170КПКУкраїни арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цьогоКодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 10 ст.170КПКУкраїни арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 1 ст.174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, нормами КПК України визначені виключно дві підстави коли арешт майна має бути скасованим повністю або частково, а саме, якщо відпали підстави його застосування або арешт було накладено необґрунтовано.

Арештоване майно на даний час є речовим доказом і накладення арешту було зумовлено метою запобігання його приховування, знищення чи спотворення, що є актуальним на час проведення із цим майном судових експертиз та слідчого експерименту.

Не наведено достатніх відомостей про те, що вказане у клопотанні майно втратило доказове значення для кримінального провадження і відсутні підстави для подальшого застосування арешту майна.

За наведених обставин, враховуючи, що майно, яке перебуває під арештом, відповідаючи критеріям ст. 98 КПК України, відноситься до речових доказів у кримінальному провадженні, на який було обґрунтовано накладено арешт ухвалою слідчого судді, а також необхідність у накладенні арешту полягає в збереженні речових доказів на час проведення судових експертиз та слідчого експерименту, що передбачено ч. 2 ст. 170 КПК України, потреба у застосуванні арешту на вказане майно не відпала, тому підстав для скасування арешту не вбачається.

З урахуванням вищезазначеного в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката - ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного

ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 10.07.2021 року по справі 953/10684/20

слід відмовити.

В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Угод про визнання винуватості чи примирення у порядку ст.ст.468-469 КПК України до суду не надходило. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Московському районному суду м. Харкова.

Керуючись ст.42,46 ,98,170,173 ,309, 350, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката - ОСОБА_5 про виклик і допит свідків задовольнити.

Викликати та допитати наступних осіб :

- ОСОБА_7 , який мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_8 , який мешкає за адресою : АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_9 , який мешкає за адресою : АДРЕСА_3 .

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката - ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні ,внесеному до ЄРДР за № 0000845 від 06.07.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - відмовити.

Призначити обвинувальний акт по кримінальному провадженню , внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000845 від 06.07.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова на 08.04.2024 року на 11-30 годину.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Прийняти позовну заяву потерпілої ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди ,завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1