ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/6959/23 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1290/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.537, ст.539 КК України
УХВАЛА

Іменем України

09 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харків кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 18.04.2024 року стосовно ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 18.04.2024 року задоволено клопотання начальника Київського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 31.08.2023 вироком Київського районного суду м. Харкова за ст. 126-1 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Направити засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання, призначеного за вироком Київського районного суду м. Харкова за ст. 126-1 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Строк відбування покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова за ст. 126-1 КК України засудженому ОСОБА_7 , рахувати з моменту його фактичного затримання.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання і письмово попередженим про наслідки ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків, неодноразово не з`являвся на реєстрацію до органу пробації, тим самим не виконав покладені на нього судом обов`язки без поважних причин, суд прийшов до висновку про наявність підстав для скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_7 в місця обмеження волі для відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 31.08.2023.

Засуджений не погодившись з вказаною вище ухвалою подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати в частині змінити покарання на 1 (один) рік обмеження волі та залишити на підставі ст. 75 КК України випробувальний термін строком на 1 (один) рік.

Вислухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання апеляційного суду судове рішення суду першої інстанції даним вимогам повністю відповідає, а доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують.

Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 31.08.2023 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджений за ст. 126-1 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок був прийнятий до виконання Київським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області.

23.10.2023 ОСОБА_7 був ознайомлений з порядком відбування покарання та встановлено дні явки на реєстрацію.

Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 23.10.2023 засудженому ОСОБА_7 було призначено дні явки на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а саме на: 1 (першу), 2 (другу) та 3 (третю) середу кожного місяця.

14.02.2024 засуджений ОСОБА_7 на реєстрацію до органу пробації не з`явився, про поважність причини неявки заздалегідь не повідомив. 21.02.2024 засуджений ОСОБА_7 прибув до органу пробації та письмово пояснив, що не з`явився на реєстрацію 14.02.2024, у зв`язку з тим, що перебував по роботі за межами м. Харкова. За порушення порядку і умов іспитового строку засудженому було винесено письмове попередження.

13.03.2024 засуджений ОСОБА_7 повторно на реєстрацію до органу пробації не з`явився, про поважність причини неявки заздалегідь не повідомив.

Окрім цього, засуджений ОСОБА_7 вчинив адміністративні правопорушення та у період з 06.11.2023 по 20.12.2023 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи вказані факти, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що дії засудженого свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим задовольнив клопотання представника органу з питань пробації.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно роз`яснень, викладених в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року вбачається, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. При розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення; можливість скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

За приписами п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Частиною першою статті 539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

За правилами пункту третього частини другої статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Оцінюючи здобуті докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що засуджений ОСОБА_7 під час іспитового строку не виконував без поважних причин покладені на нього судом обов`язки, оскільки двічі не з`явився до органу пробації та у період з 06.11.2023 по 20.12.2023 чотири рази був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що, з огляду на вказане, цілком вірно та обґрунтовано свідчить про ухилення засудженого від відбування призначеного судом покарання та беззаперечно вказує про небажання стати на шлях виправлення.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про реальну неможливість прибуття для реєстрації до органу пробації по тій причині, що представник органу пробації встановив йому не зручний графік днів явки, а тому він не мав можливості прибувати майже кожну середу до органу пробації. Також засуджений неофіційно працює у АДРЕСА_1 та не має можливості щотижня відлучатися з роботи. Та у нього на утриманні перебуває дружина, яка має вади з рукою та направлення його до місць відбування покарання позбавить його родину доходу.

Однак, апеляційний суд констатує, що засуджений мав реальну можливості виконати покладені на нього обов`язки, а факти, викладені в поданні органу пробації, на переконання суду, є свідченням небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та вмотивованою, і колегія суддів не знаходить підстав для її скасування за доводами, які викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 18.04.2024 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді