Справа № 697/623/24
Провадження № 1-кп/697/143/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області кримінальне провадження №0000031 від 26.01.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Уголька, Тячівського району, Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не маючого судимості,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан на всій території України, який продовжено Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 з 16.11.2023 строком на 90 діб, однак ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, 22.01.2024, близько 23 год. 00 хв., використовуючи ключ від квартири, що розташована по АДРЕСА_2 , наданий йому власником ОСОБА_6 для виконанням ремонтних робіт, вільно зайшов до даної квартири, де діючи умисно, переслідуючи мету, збагатитися за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власника, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, таємно викрав перфоратор марки «Makita» HR2470, вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/2243-ТВ від 23.02.2024 - 3316,66 грн., обігрівач (теплову гармату) марки «GRUNHELM GGH-15», вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/2754-ТВ від 26.02.2024 - 3079,15 грн., кутову шліфувальну машину марки «Makita», вартістю 3000 грн., які зберігалися у житлі ОСОБА_6 , чим завдав потерпілому майнової шкоди на загальну суму 9395,81 грн..

Він же, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, введений Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на всій території України, який продовжено Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 з 16.11.2023 строком на 90 діб, діючи повторно, 23.01.2024, близько 06 год. 30 хв., маючи вільний доступ до квартири, яка належить ОСОБА_7 та розташована по АДРЕСА_3 , де він тимчасово проживав з дозволу останньої, перебуваючи в даній квартирі та користуючись вільним доступом до майна ОСОБА_7 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, таємно викрав мультиварку марки «Delimano» 18 IN 1 MULTICOOKE, вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/2242-ТВ від 23.02.2024 - 893,33 грн., соковижималку марки «Clatronic» АЕ 3532, вартістю, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/2242-ТВ від 23.02.2024 - 2059,55 грн., обігрівач напільний марки UFO ECO mini 1500, вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/2754-ТВ від 26.02.2024 - 760 грн., обігрівача марки «STINEX», вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/2686-ТВ від 27.02.2024 - 1771,20 грн., кутову шліфувальну машину марки «Hitachi G13SR3», вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/2244-ТВ від 22.02.2024 - 1313,33 грн., електричну сковорідку марки «Pizza Pan» УС-116В, вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/2686-ТВ від 27.02.2024 - 533,33 грн., фарбу білого кольору марки «ULTRA BIEL» в пластиковому відрі місткістю 10 літрів, вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/2754-ТВ від 26.02.2024 - 572,50 грн., індукційну плиту на 1 конфорку марки «GRUNHELM», вартістю 855 грн., два постільних комплекти вартістю по 1500 грн. кожен на загальну суму 3000 грн., набір рушників вартістю 700 грн., набір каструль вартістю 1500 грн., пательню вартістю 1000 грн., пластикову каністру ґрунтовки «Ceresit» місткістю 10 літрів, вартістю 500 грн., чим завдав потерпілій майнової шкоди на загальну суму 15458,24 грн..

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю за обставин вказаних у обвинувальному акті та просить суворо не карати. Зазначив, що в січні 2024 року виконував ремонтні роботи в квартирі ОСОБА_6 , яка розташована по АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 дав йому ключі від даної квартири. Вкінці січня, коли не було власника, зайшов до квартири та викрав перфоратор, обігрівач, кутову шліфувальну машину, які в подальшому переніс до квартири ОСОБА_7 .. Щодо викрадення майна ОСОБА_7 пояснив, що в січні 2024 року тимчасово проживав у квартирі по АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_7 , з її дозволу та викрав з даної квартири мультиварку, соковижималку, 2 обігрівача, кутову шліфувальну машину, електричну сковорідку, фарбу білого кольору в пластиковому відрі, індукційну плиту на 1 конфорку, два постільних комплекти, набір рушників, набір каструль, пательню, пластикову каністру ґрунтовки. Зазначив, що частина викрадених речей була повернута потерпілим працівниками поліції. Завдану шкоду не відшкодував, оскільки всі кошти відправляв на лікування матері, яка проходила курс лікування протягом 2 місяців після інсульту.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що він проживає в АДРЕСА_4 . Йому стало відомо, що в селі з`явився ОСОБА_5 , який працював на ПрАТ «МХП» на будівництві та вміє робити ремонти. Останній проживав на квартирі у ОСОБА_7 .. Оскільки в батьківській квартирі необхідно було зробити ремонт, він домовився про зустріч з ОСОБА_5 , який прийшов та подивився на квартиру, після чого вони домовилися про ціну і він віддав ключ від квартири. Всі необхідні матеріали та інструменти для ремонту він надавав ОСОБА_5 , який робив лише ремонт та тривав близько 2 місяців. Він розраховувався з ОСОБА_5 частинами за виконану роботу. Проте в останнього була заборгованість по роботі, оскільки він оплатив 70% домовленої ціни, а ОСОБА_5 виконав роботи лише на 30%. Коли була вчинена крадіжка він не пам`ятає, але знає, що йому повідомили сусіди по квартирі, що в квартирі було тихо і ніхто нічого не робить. Коли він прийшов туди подивитися, то виявив крадіжку перфоратора, обігрівача та кутової шліфувальної машини. Під час досудового розслідування йому повернуто лише перфоратор, а інші викрадені речі ОСОБА_5 не повернув та завдану матеріальну шкоду не відшкодував, навіть не намагався домовитися про відшкодування шкоди. Цивільний позов не заявляє, просить застосувати до обвинуваченого найсуворішу міру покарання, пов`язану з позбавленням волі.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що вона проживає в АДРЕСА_4 . ОСОБА_5 зайшов до неї на стрижку та під час розмови з`ясувалося, що він вміє робити ремонти. Це її зацікавило і вона запропонувала йому роботу, а саме: зробити ремонт в її житловому будинку. Послухавши в яких умовах проживала його сім`я, вона запропонувала йому квартиру для проживання, яка була у її власності і пустувала, на що ОСОБА_5 погодився та поселився у цій квартирі сам, без сім`ї, яка виїхала з с.Таганча. Ключ від квартири був один, який вона віддала ОСОБА_5 .. У цій квартирі зберігалися речі дітей, які близько 5-6 років тому виїхали на проживання закордон. При поселенні в квартиру вона просила ОСОБА_5 не чіпати вказані речі, на що останній пообіцяв, що чіпати їх не буде. ОСОБА_5 близько одного тижня робив ремонт у її житловому будинку, за що вона платила йому гроші та годувала. Потім він почав робити ремонти ще на трьох об`єктах, в тому числі і у ОСОБА_6 і жодного ремонту не довів до закінчення. Коли приходила до нього на квартиру чужих речей не бачила. До неї зателефонував сусід по квартирі і повідомив, що світло в квартирі не світиться, тобто ОСОБА_5 зник. По приїзду на квартиру вона виявила відсутність ОСОБА_5 та викрадення речей. Під час досудового розслідування їй повернули мультиварку, соковижималку, обігрівач, болгарку, фарбу та ґрунтовку. Інші викрадені речі ОСОБА_5 не повернув та не відшкодував завдану матеріальну шкоду. Цивільний позов не заявляє, просить застосувати до обвинуваченого міру покарання не пов`язану з позбавленням волі із застосуванням іспитового строку.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, які вважають, що вказане кримінальне провадження доцільно розглянути відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого та ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілих та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18 січня 1978 року, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21 липня 2011 року, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_5 у судовому засіданні не здобуто.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Також суд роз`яснив, що учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи показання обвинуваченого, потерпілих, надані ними у судовому засіданні, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 - доведено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, як відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває.

Як вбачається зі змісту обвинувального акта, в ньому зазначено, що обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Однак, суд не вбачає щирого каяття обвинуваченого, зважаючи на наступне.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 02.11.2021 зазначив, що виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, характеризуюче ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення злочину. Щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу, як до внесення відомостей до ЄРКП (наприклад, при з`явленні із зізнанням), так і після їх внесення, на досудовому розслідуванні або під час розгляду справи у суді. Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття.

Верховний Суд зробив правовий висновок про те, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню заданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Так, під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 винуватість у вчиненому визнав повністю, проте не висловив щирого осуду своєї поведінки, не вибачився перед потерпілими, не намагався відшкодувати їм завдані збитки, переховувався від суду, у зв`язку з чим перебував у розшуку і був доставлений працівниками поліції до суду для розгляду кримінального провадження, а тому суд вважає, що така поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 свідчить про неналежну критичну оцінку своєї протиправної поведінки, в тому числі після скоєння злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог КК України, покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує особу обвинуваченого, який вчинив умисні тяжкі корисливі злочини, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, відбував реальну міру покарання у виді позбавлення волі, що не призвело до позитивних змін в його особистості й не створило в нього готовності до самокерованої правомірної поведінки у суспільстві, тобто, на думку суду, належних висновків для себе не зробив, не відшкодував потерпілим завдану кримінальними правопорушеннями матеріальну шкоду, посередньо характеризується за місцем проживання, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання та реєстрації в іншій області, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, а також відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання. Також суд враховує позиції потерпілих щодо призначення ОСОБА_5 міри покарання, один з яких наполягає на суворій та реальній мірі покарання, тому суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті, за якою він обвинувачується, у вигляді позбавлення волі у мінімальній межі санкції інкримінованих йому кримінальних правопорушень, яке слід відбувати реально.

Обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та являлись передумовою для застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України, судом не встановлено. Крім цього, підстав для застосування ст. 75 КК України суд не вбачає, оскільки перевиховання та виправлення ОСОБА_5 , а також попередження можливості вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливі без ізоляції від суспільства, однак, можуть бути досягнуті у разі відбуття ним покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід обчислювати з дня набрання вироком законної сили, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України, особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком, тобто покарання може бути призначене лише з моменту ухвалення судом обвинувального вироку та набрання ним законної сили.

До обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для зміни або скасування застосованого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає з метою уникнення ризиків щодо ухилення ОСОБА_5 від виконання вироку суду.

Суд вважає за необхідне на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення на один день позбавлення волі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19.02.2024 на речові докази слід скасувати.

Питання речових доказів у справі підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судових експертиз необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбуття покарання ОСОБА_5 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 28.09.2024 по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення на один день позбавлення волі.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19.02.2024 (справа № 697/291/24) на вилучене 14.02.2024 протоколом тимчасового доступу до речей і документів майно, а саме: кутову шліфувальну машину «Hitachi» G13SR3, перфоратор «Мakita» HR2470, соковижималку «Clatronic» АЕ 3532, мультиварку «Delimano» 18 IN 1 MULTICOOKER.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- кутову шліфувальну машину марки «Hitachi» G13SR3, соковижималку марки «Clatronic» АЕ 3532, мультиварку марки «Dеlimano» 18 IN 1 MULTICOOKER, електричну сковорідку марки Ріzzа pan, фарбу Ultra Bile у відрі ємністю 10 л, ґрунтовку Ceresit у каністрі ємністю 10 л., електричний обігрівач марки «STINEX», які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити потерпілій ОСОБА_7 ;

- перфоратор марки «Makita» НR2470, який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити потерпілому ОСОБА_6 ;

- наволочку, сейф-пакет «Нової пошти», дві упаковки з-під стартових пакетів мобільних операторів «Київстар», «Водафон», два сліди папілярних візерунків, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області - знищити;

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення:

- судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/124-24/1563-Д від 06.02.2024 - в сумі 1 514 грн. 56 коп.;

- судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/2243-ТВ від 23.02.2024 - в сумі 1 514 грн. 56 коп.;

- судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/2242-ТВ від 23.02.2024 - в сумі 2 650 грн. 48 коп.;

- судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/2244-ТВ від 22.02.2024 - в сумі 1 514 грн. 56 коп.;

- судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/2754-ТВ від 26.02.2024 - в сумі 1 514 грн. 56 коп.;

- судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/2686-ТВ від 27.02.2024 - в сумі 2 271 грн. 84 коп., а всього на загальну суму 10 980 грн. 56 коп. (десять тисяч дев`ятсот вісімдесят гривень, 56 копійок).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1