"29" липня 2024 р. Єдиний унікальний № 371/713/24
Номер провадження № 1-кп/371/203/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Миронівка

ЄУН 371/713/24

Провадження № 1-кп/371/203/24

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретарів судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000061, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 квітня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Козин Миронівського району Київської області, має повну загальну середню освіту, розлучений, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , працює комбайнером ТОВ «НВФ Урожай», раніше не судимий,

за ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Встановлені обставини кримінального правопорушення

За встановленими обставинами кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_4 використав завідомо підроблений документ за таких обставин.

У травні 2013 року, точного часу досудовим розслідування не встановлено, перебуваючи в Миронівському районі Київської області, точного місця не встановлено, ОСОБА_4 отримав від невстановленої в ході досудового розслідування особи посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане 25 квітня 2013 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Достеменно знаючи та усвідомлюючи той факт, що посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 є підробленим, реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, ОСОБА_4 з моменту отримання зазначеного посвідчення тракториста-машиніста, почав використовувати завідомо підроблений документ - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане 25 квітня 2013 року на його ім`я, в якому була вклеєна його фотокартка та зазначено його анкетні дані.

20 квітня 2024 року приблизно о 22 год 50 хв обвинувачений ОСОБА_4 був учасником руху поблизу цвинтаря в селі Росава, який знаходиться на відстані близько 100 метрів від будинку під АДРЕСА_2 , в якості водія трактору марки «БЕЛАРУС», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Під час перевірки документів, виконуючи законну вимогу інспектора ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, достовірно знаючи, що посвідчення тракториста-машиніста із серійним номером НОМЕР_1 , видане 25 квітня 2013 року, є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, з метою уникнення встановленої законом відповідальності за керування транспортним засобом без передбаченого дозволу, обвинувачений пред`явив для перевірки працівнику поліції завідомо підроблений документ - посвідчення тракториста-машиніста із серійним номером НОМЕР_1 , видане 25 квітня 2013 року, і у такий спосіб використав його.

Згідно висновку експерта від 30 квітня 2024 року за результатами технічної експертизи документа, наданий на дослідження бланк посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане 25 квітня 2013 року на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту, аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України. У посвідченні тракториста-машиніста, з серією та номером НОМЕР_1 , виданому 25 квітня 2013 року на ім`я ОСОБА_4 , поліграфічні способи друку не використовувались.

Позиції учасників судового провадження

Фактичні обставини кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив, визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, на підтвердження встановлених в ході досудового розслідування обставин надав показання.

Прокурор відмовився від проголошення вступної промови, не заперечив встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Повне визнання обвинуваченим вини, не заперечення фактичних обставин кримінального правопорушення та кваліфікації своїх дій, стали передумовами здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, з`ясувавши їх думку про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, та здійснив судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Суд з`ясував правильне розуміння учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального правопорушення в апеляційному порядку.

З показань обвинуваченого слідує наступне.

У 2013 році він замовив у сторонньої особи посвідчення тракториста-машиніста, оскільки не мав категорії «Є», яка дозволяла керувати певного виду тракторами. Він мав посвідчення з категоріями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Невідомій особі він передав своє старе посвідчення та через два тижні отримав нове з відповідною категорією. Здогадувався, що воно підроблене, проте з того часу використовував посвідчення, керуючи транспортними засобами, дозвіл на керування якими воно надавало. 20 квітня 2024 року після 22 год він керував трактором марки «БЕЛАРУС» поблизу цвинтаря в селі Росава. Його зупинили працівники поліції через габарити. При перевірці документів він надав вказане посвідчення тракториста-машиніста із серійним номером НОМЕР_1 , видане 25 квітня 2013 року.

У вчиненому обвинувачений щиро кається, повністю усвідомлює протиправність вчинених дій, зобов`язується протиправних дій надалі не вчиняти, у даний час навчається, щоб отримати відповідну категорію прав, просить суворо не карати.

Кваліфікація дій обвинуваченого

Допит обвинуваченого здійснено відповідно до правил ст. 351 КПК України.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, тому суд вважає викладені фактичні обставини кримінального правопорушення достовірними.

З показань обвинуваченого суд дійшов висновку про визнання ним всіх обставин, які встановлені досудовим розслідуванням, підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені ст. 91 КПК України.

З огляду на наведене, пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні при розгляді кримінального провадження.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце, це діяння полягає у використанні завідомо підробленого документа у виді посвідчення тракториста-машиніста, та містить склад кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Обвинувачений є винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене.

Мотиви призначення покарання

Під час розгляду кримінального провадження, судом не встановлено обставин, які, у відповідності до ст.ст. 36 - 43 КК України, виключають кримінальну протиправність діяння обвинуваченого, а також підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, передбачених ст.ст. 44 - 49 КК України.

Судом не встановлено обставин, які свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого примусового лікування, а також обставин, які свідчать про те, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення у стані неосудності чи обмеженої осудності.

Судом досліджено письмові докази, що характеризують обвинуваченого.

ОСОБА_4 за місцем зареєстрованого проживання характеризується позитивно, скарг на його поведінку не надходило, компрометуючі матеріли відсутні, працює трактористом-машиніста ТОВ «НВФ «Урожай», за місцем роботи характеризується як працьовитий, старанний та відповідальний працівник, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Такі фактичні обставини підтверджуються даними характеристики з місця проживання № 15/09-25/10 від 25 квітня 2024 року, та довідки 15/09-24/141 від 25 квітня 2024 року, виданих Козинським старостинським округом №9, характеристики з місця роботи, виданої директором ТОВ «НВФ «Урожай», довідок Комунального некомерційного підприємства Миронівської районної ради «Миронівська опорна багатопрофільна лікарня» від 24 квітня 2024 року, вимоги УІП та координації поліції «102» ГУ НП в Київській області від 22 квітня 2024 року.

За приписами ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень ст.ст. 66, 67 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом враховується, що він вчинив кримінальне правопорушення у виді проступку, до вчинення кримінального правопорушення дотримувався правомірної поведінки, має позитивну характеристику за місцем проживання та роботи.

За змістом обвинувального акта, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого за скоєне, є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

На підставі ч. 1 ст. 66 КК України, суд вважає можливим визнати щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, що пом`якшує покарання за скоєне.

Обвинувачений визнав свою провину у вчиненні правопорушення, правдиво повідомив про обставини, що мали місце, його щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці своєї протиправної поведінки.

Обставин, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Враховуючи особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштований та має дохід, обставину, що пом`якшує покарання, суд дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченого штрафу як найбільш м`якого виду покарання, передбаченою санкцією ч. 4 ст. 358 КК України.

Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», роз'яснив, що, призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного (обвинуваченого), наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Обвинувачений виразив готовність сплатити штраф як покарання за вчинене правопорушення.

Суд вважає, що таке покарання сприятиме досягненню цілей кримінального судочинства. Вказане покарання, яке пов`язане з обмеженням майнових прав обвинуваченого, суд вважає достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Мотиви суду щодо процесуальних витрат, речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження

Відповідно до п.п. 12-14 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З огляду на наведене правило, підстави для скасування застосованих ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 23 квітня 2024 року заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, що долучено до кримінального провадження як речовий доказ, відсутні.

Питання про розподіл процесуальних витрат суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

Згідно правил вказаної статті, вартість проведеної у кримінальному провадженні технічної експертизи документа, що склала 3029 грн та документально підтверджена довідкою про процесуальні витрати щодо залучення експерта у кримінальному провадженні, підлягає відшкодуванню обвинуваченим.

Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Штраф підлягає сплаті на розрахунковий рахунок (IBAN) НОМЕР_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , МФО НОМЕР_5 , отримувач коштів ГУК у Київ.обл/Миронівська міс/21081100, банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Керуючись правилами ст. 100 КПК України, після набрання вироком чинності вирішити долю речових доказів: бланк посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане 25 квітня 2013 року на ім`я ОСОБА_4 , який було поміщено до безномерного полімерного спеціального пакету - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1