Провадження №1-кс/369/2523/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2024 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання начальника відділення СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000014 від 23.02.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду надійшло клопотання начальника відділення СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000014 від 23.02.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Свої вимоги мотивує тим, що у провадженні слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000014 від 23.02.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадження здійснюється Києво-Святошинською окружною прокуратурою Київської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 за грошову винагороду, надає документи про начебто працевлаштування на роботу до Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області.

На підставі вказаних документів, останній обіцяє громадянам України безперешкодний та легальний перетин державного кордону.

Так, допитаний свідок ОСОБА_5 повідомив, що він 14-16 січня 2024 познайомився із ОСОБА_4 , який повідомив, що може допомогти з виїздом та легалізацією за кордоном, на підставі офіційного працевлаштування на роботу до Білогородської сільської ради та на підставі наказів і розпоряджень про відрядження, а також зробить йому довідку про непридатність до військової служби. За вказані послуги ОСОБА_4 вимагав 5 тис. доларів США.

Після отримання коштів ОСОБА_4 передав ОСОБА_5 папку в якій знаходились документи, для виїзду за кордон (документи про призначення на роботу, з підписами та печатками Білогородської сільської ради та тимчасове посвідчення військовозобов?язаного). Після чого ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 дату на яку необхідно придбати квитки для виїзду та напрямок руху «Київ-Хелм».

Також встановлено, що на підставі аналогічного комплекту підроблених документів намагався залишити територію України ОСОБА_6 .

Згідно рапорту оперуповноваженого Бучанського РВ ГУ СБ України в м. Києві та Київській області від 20.05.2024 вбачається, що ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане місце проживання ОСОБА_4 підтверджується протоколом допитів свідків ОСОБА_7 .

Так, у ході досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець м. Білопілля Сумської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, в ході досудового розслідування, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, обмежену кількість часу, для звернення до суду, з метою отримання ухвали про дозвіл на проведення обшуку, начальником відділення СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_3 , згідно ч. 3 ст. 233 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення 09.08.2024 в період часу з 11:10 год. по 11:14 год. за адресою: АДРЕСА_1 , проведено огляд автомобіля марки «BMW» н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 у ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «iPhone 7» в корпусі чорного кольору, який вміщено до спец пакету НПУ № WAR 1155481;

- посвідчення серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 .

Відповідно до інформаційної довідки з системи НАІС, автомобіль марки «BMW M 4» н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виявлені та вилучені в ході обшуку предмети є об`єктом кримінально протиправних дій, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження тобто в розумінні статті 98 Кримінального процесуального кодексу України є речовим доказом.

На підставі вищевикладеного, слідча просила накласти арешт на мобільний телефон марки «iPhone 7» в корпусі чорного кольору, який вміщено до спец пакету НПУ № WAR 1155481; посвідчення серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 .

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «iPhone 7» в корпусі чорного кольору, який вміщено до спец пакету НПУ № WAR 1155481; посвідчення серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9