Провадження №11-сс/801/735/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за клопотанням т.в.о. слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Слов`янського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адоресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за апеляційною скаргою прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2024 року про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15.11.2024 включно, з одночасним визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

встановив:

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком 60 (шістдесят) днів, тобто до 15.11.2024 включно, з одночасним визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення послався на те, що з урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, даних про особу підозрюваного жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що з урахуванням встановлених органом досудового розслідування обставин, які інкримінуються ОСОБА_8 відповідно до повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, з огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, слід визначити розмір застави, як альтернативу триманню під вартою, яка здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки:

- ?? прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- ?? не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які є свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

??- здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорта) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.

Вимоги обґрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_8 повідомив, що у минулому неодноразово за грошову винагороду організовував незаконне переправлення осіб через державний кордон України поза межами пункту пропуску, володіючи інформацією про особливості організації служби прикордонних нарядів з охорони державного кордону. Ці факти також підтвердив під час допиту свідок ОСОБА_10 . Таким чином, існує підвищений ризик виїзду підозрюваного за межі України з метою переховування від органів досудового розслідування, а також вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням також суми коштів, яку підозрюваний ОСОБА_8 мав отримати від ОСОБА_11 за організацію його незаконного переправлення через державний кордон України - 8000 доларів США (що згідно з курсом Національного банку України на той час складало 330872,80 грн), застава у визначених ст. 182 КПК України межах, а тим паче у розмірі, визначеному слідчим суддею за наслідками розгляду клопотання, не здатна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а тому вона має бути призначена у розмірі, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_8 та адвокат ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку учасників провадження, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також, суд повинен враховувати, що відповідно до ч. 3 ст. 176, ч. 1 ст. 183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Виходячи з аналізу матеріалів кримінального провадження та клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час відповідає його особі, характеру та тяжкості інкримінованих йому кримінального правопорушення, а обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе попередити ризики його неналежної процесуальної поведінки.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наведені у клопотанні слідчого обставини, які підтверджуються доданими до нього документами, що були предметом дослідження слідчого судді, з достатньою повнотою свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, кожен з яких слідчим суддею детально проаналізовано та мотивовано як підставу застування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Також, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Що стосується доводів прокурора про недостатній розмір обраної ОСОБА_8 застави, як альтернативного запобіжного заходу у даному кримінальному упровадженні, колегія суддів зазначає наступне.

Визначений розмір застави в повній мірі узгоджується з положеннями ст.182 та ч. 3, ч.4 ст. 183 КПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має правоне визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1)щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2)щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3)щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Як вбачається з оскарженої ухвали, слідчий суддя під час її постановлення врахував те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, максимальне покарання згідно з санкцією від семи до дев`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

З приводу розміру застави, вказаному в клопотанні, слідчий суддя зазначив, що такий розмір застави є недоведеним та завідомо непомірним для підозрюваного.

Із урахуванням обставин у справі, особи підозрюваного, його матеріального становища, виходячи з вимог ч. 5 ст.182 КПК України слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному слід визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Жодних доказів, які б підтверджували наявність виключних обставин, для визначення застави в розмірі, що перевищують встановлені ч. 5 ст. 182 КПК України межі, суду не надано та в клопотанні не наведено.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В частині 4 ст. 182 КПК України зазначено, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається суддею, слідчим суддею з урахуванням характеру вчиненого злочину, даних про особу підозрюваного майнового становища особи, що вносить заставу.

Межі розміру застави залежать, зокрема, від ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється. При чому у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у таких межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, що перевищує встановлені в законі граничні розміри.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання підозрюваного під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Ураховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , а також дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що обраний слідчим суддею розмір застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 грн., є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні та не порушує права підозрюваного.

На думку колегії суддів саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваного, при якому перспектива втрати застави буде для нього необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України застава це один із запобіжних заходів, який полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

У випадку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застава є альтернативним запобіжним заходом, що має відповідати двом умовам: 1) розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та 2) не може бути завідомо непомірним для нього.

Тобто застава не є каральним інструментом.Водночас, її надмірний розмір може перетворити заставу на безальтернативне ув`язнення особи. Саме тому законодавцем заборонено визначати підозрюваному, обвинуваченому завідомо непомірний розмір застави.

У свою чергу, внесення застави є правом, у цьому випадку, підозрюваного, реалізація якого не доводить, що вказаний запобіжний захід не є достатнім стримуючим фактором, який гарантує виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків та запобігає ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доказів протилежного прокурором в апеляційній скарзі не наведено та в ході апеляційного перегляду не здобуто.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2024 року про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15.11.2024 включно, з одночасним визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., -залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4