Номер провадження: 11-сс/813/1510/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 кизи,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.09.2024 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонопартизанськ, Свердловського району, Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має неповнолітню дитину, зі слів проходить військову службу, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, а в останнє:

27.02.2013 Краснодонським місцевим судом Луганської області за ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 186, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 122 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, після чого 07.04.2013 був звільнений з Славяносербської виправної колонії №60 Луганської області, у зв`язку з відбуттям строку покарання; 23.06.2020 до Київського районного суду м. Одеси направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 345-1 КК України,

підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000003 від 16.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

установив

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.09.2024 року частково задоволено клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та відносно ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 19.11.2024 року, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором надано матеріали (докази), якими обґрунтовується підозра та які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , та визначити в якості альтернативного запобіжного заходу заставу, з урахуванням його реального майнового стану.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що пред`явлена підозрюваному підозра є необґрунтованою, ризики, на які посилається слідчий у клопотанні недоведені; оскаржувана ухвала не містить в собі обґрунтувань щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того зазначає, що слідчим суддею не враховано, що підозрюваний хоч і не працевлаштований, проте є учасником бойових дій, має міцні соціальні зв`язки.

Позиції учасників апеляційного провадження

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційного суду підтримала доводи своєї апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, будучи належним чином сповіщеним про дату та час апеляційного розгляду, із заявами та клопотаннями не звертався.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного розгляду, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі та дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.176 цього Кодексу.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за обставин викладених у клопотанні слідчого.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується протоколом огляду місця події від 16.01.2021, проведеного за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом огляду місця події від 16.01.2021, проведеного за адресою: АДРЕСА_4 (за місцем мешкання свідка ОСОБА_9 ); протоколом огляду місця події від 16.01.2021, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка підтвердила факт місцезнаходження потерпілого перед смертю та конфлікт з ОСОБА_7 ; протоколом слідчого експерименту із свідком ОСОБА_10 , яка підтвердила факт місцезнаходження потерпілого перед смертю та конфлікт з ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка підтвердила факт місцезнаходження потерпілого перед смертю та конфлікт з ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який підтвердив факт залишення місця події ОСОБА_7 ; висновком експерта КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» №127-236/21, за яким смерть ОСОБА_12 перебуває в прямому причинному зв`язку з виявленим у нього колото-різаним пораненням шиї з ушкодженням правої загальної сонної артерії та внутрішньої яремної вени.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування додані до клопотання слідчого докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким, оскільки передбачає покарання за його вчинення у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Таким чином, ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі доведеності його вини, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Існування вказаного ризику підтверджується також тією обставиною, що підозрюваний на стадії досудового розслідування оголошувався у розшук.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про існування ризику незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_7 на свідків, з метою змінити їх показання, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ризик незаконного впливу на свідків об`єктивізується з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Вказані обставини підтверджують існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд також приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, з огляду на те, що підозрюваний раніше неодноразово судимий, у том числі і за вчинення злочинів, пов`язаних із застосуванням насильства.

Разом з тим, на розгляді у Київському районному суді м. Одеси перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.345-1 КК України і хоча на теперішній час його вину не встановлено обвинувальним вироком суду, вказані обставини свідчать про стійку кримінальну спрямованість особи останнього.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя прийняв до уваги відомості, передбачені ст.178 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 уродженець м. Червонопартизанськ, Свердловського р-ну, Луганської обл., громадянин України, із середньою освітою, не працює, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з думкою слідчого судді про відсутність у ОСОБА_7 стабільних соціальних зв?язків в м. Одесі.

Доводи апеляційної скарги захисника про наявність у ОСОБА_7 дитини, апеляційний суд приймає до уваги, однак вважає відсутніми підстави стверджувати, що вона знаходиться на його утриманні, з огляду на те, що останній офіційно не працевлаштований.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, зазначені соціальні фактори не спростовують викладені в ухвалі висновки слідчого судді та не дають достатніх підстав вважати, що вони можуть мати стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_7 є учасником бойових дій апеляційний суд оцінює критично.

Так, згідно із відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.01.2021 року ОСОБА_7 на військовому обліку не перебуває (т.1 а.с.32).

Вищенаведене в сукупності з встановленими ризиками свідчить про те, що ризики продовжують існувати та не зменшились і жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим слідчим ризикам та не дозволить контролювати місце ОСОБА_13 , який у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу цілком ймовірно може вдатись до спроб зникнути з поля зору правоохоронного органу.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, слідчий суддя, суд має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про застосування відносно ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, апеляційний суд зазначає наступне.

Колегія суддів враховує обставини інкримінованого злочину, його тяжкість на невідворотні наслідки у виді смерті людини, наявність ризиків, у зв`язку з чим, керуючись п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу.

Окрім того, апеляційний суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Відповідно до п. 1) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно ОСОБА_7 на даному етапі досудового розслідування необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.09.2024 року, відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000003 від 16.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4