Дата документу 07.08.2024 Справа № 334/5445/24
судді Запорізького апеляційного суду
у справі № 11-сс/807/487/24
07 серпня 2024 року м.Запоріжжя
07 серпня 2024 року ухвалою колегії суддів Запорізького апеляційного суду апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 задоволено частково.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 05 липня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_2 в частині невизначення грошової застави змінено, визначено одночасно із застосуванням до підозрюваного ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, - 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.
ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК, т.т. порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Наразі триває досудове розслідування.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 05 липня 2024 року за клопотанням слідчого до підозрюваного ОСОБА_2 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, посилається на її незаконність та необґрунтованість. Зазначає про відсутність доказів, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти передбаченим ч.1 ст.177 КПК ризикам. Тому захисник просив ухвалу слідчого судді скасувати, застосувати до ОСОБА_2 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.
Задовольняючи частково апеляційну скаргу, судова колегія виходила з того, що ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, в тому числі за перевищення максимально допустимої швидкості руху в населеному пункті, зокрема, протягом лише 2024 року на підозрюваного двічі було накладено адміністративне стягнення за ст.122 КУпАП (саме за перевищення швидкості), що свідчить про систематичне порушення останнім правил дорожнього руху. В цьому випадку, наслідком інкримінованого ОСОБА_2 кримінального правопорушення стала загибель людини.
З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення, суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні, і про те, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цим ризикам.
Колегія суддів, відносно доводів сторони захисту, не вбачала підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що спричинило загибель людини.
Будучи незгодним з цим судовим рішенням, висловлюю свою окрему думку з таких підстав.
Згідно із вимогами ст.ст.177, 178 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; а підставою - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На моє переконання слідчий суддя, ухвалюючи оскаржувану ухвалу, і судова колегія апеляційного суду, змінюючи її, не в повній мірі врахували зазначені вимоги процесуального закону, обставини вчиненого злочину, його наслідки і дані про особу підозрюваного.
При цьому, я не погоджуюсь з висновком слідчого судді і апеляційного суду про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з огляду на таке.
Так, підозрюваний ОСОБА_2 визнає себе винним у скоєному правопорушенні; щиро кається; не ухиляється від проведення слідчих дій; після ДТП залишався на місці пригоди; викликав поліцію, дав детальні пояснення щодо обставин ДТП, що свідчить про намір співпрацювати зі слідством щодо встановлення об`єктивної істини по справі; раніше не судимий; характеризується виключно позитивно; має намір здійснювати відшкодування потерпілим завданої шкоди.
До апеляційного суду надійшли численні письмові клопотання осіб з вимогою не обирати ОСОБА_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою і передачу його на поруки.
Зазначені обставини свідчать про відсутність наміру чинити перешкоди досудовому розслідуванню.
Апеляційний суд на моє переконання належним чином не прийняв до уваги, що інкриміноване кримінальне правопорушення ОСОБА_2 хоча і відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_4 , однак за формою вини вчинений злочин є необережним. Підозрюваний ОСОБА_2 повністю визнає вину та надає показання щодо обставин справи; намагається компенсувати потерпілим шкоду, завдану його діями; під час розгляду апеляційної скарги неодноразово висловлював жаль з приводу вчиненого, що свідчить про те, що підозрюваний надає критичну оцінку своїй поведінці та щирий жаль щодо наслідків, які настали.
Крім того, апеляційний суд мав прийняти до уваги й віктимну поведінку потерпілого у справі, який у стані алкогольного сп`яніння самостійно в темний час доби вийшов на неосвітлену ділянку проїзної частини дороги в забороненому для пішоходів місці. Матеріали провадження вказують, що як мінімум один транспортний засіб був змушений об`їжджати потерпілого, поведінка якого на проїжджій частині була неадекватною.
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 погодилися взяти ОСОБА_2 на поруки.
Судова практика також свідчить про обрання як правило судами в справах даної категорії запобіжних заходів не пов`язаних з триманням підозрюваних осіб під вартою.
Зазначені обставини справи свідчать про відсутність виняткових підстав, які б зумовлювали необхідність обрання ОСОБА_2 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції мав всі підстави для задоволення апеляційної скарги захисника і обрання підозрюваному ОСОБА_2 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.
Суддя ОСОБА_1