Справа №:755/8502/24
Провадження №: 1-кп/755/1153/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" вересня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000588 від 09 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 17.04.2024 вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки; 10.05.2024 вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 роки,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

08.04.2024 приблизно о 14 год 30 хв, ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік станції «Київ-Дніпровський», на перехресті залізничних колій, на землі знайшов фрагмент блістеру з двома пігулками білого кольору. Будучи особою, що періодично вживає наркотичні засоби, ОСОБА_3 припустив, що у знайдених пігулках міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). У цей час у ОСОБА_3 , виник протиправний умисел спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), для власного вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 підняв із землі знайдений ним фрагмент блістеру з двома пігулками білого кольору та, роздивившись їх, впевнився, що дійсно дані пігулки містять в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), тим самим вчинив безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону (фенадону).

У цей час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел спрямований на незаконне зберігання для подальшого власного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону (фенадону).

Продовжуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 помістив незаконно придбаний ним фрагмент блістеру з двома пігулками білого кольору, що містять в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) до задньої кишені штанів, та став незаконно зберігати при собі, для власного вживання без мети подальшого збуту. Після чого пішов далі по власним справам.

Цього ж дня, приблизно о 15 год 45 хв, за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції зупинено ОСОБА_3 , який повідомив, що зберігає при собі фрагмент блістеру з двома пігулками білого кольору, що містить в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). В подальшому в період часу з 16 години 10 хвилин до 16 години 13 хвилини, за адресою: АДРЕСА_2 , співробітниками поліції, у присутності двох понятих проведено огляд місця події, під час якого ОСОБА_3 добровільно дістав із задньої лівої кишені штанів та видав працівникам поліції фрагмент блістеру з двома пігулками білого кольору, що містить в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,044 г, яку він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта № CE-19/111-24/22437-НЗПРАП від 22.04.2024:

1. У наданих на дослідження таблетках білого кольору виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено.

2. У наданих на дослідження таблетках білого кольору виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

Загальна маса метадону (фенадону) в таблетках становить 0,044 г.

Метадон (фенадон), згідно зі Списком № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в Таблиці ІІ « Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме 0,02 грам.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення. Також показав, що він добровільно звернувся до лікувального закладу та проходить курс лікування від наркоманії. Відтак, просив закрити кримінальне провадження стосовно нього та звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки він з метою вилікуватися від наркоманії добровільно звернувся до лікувального закладу.

У судовому засіданні прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК Україниу підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК Україникримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з наданих суду обвинуваченим ОСОБА_3 документів, а саме: виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 3930/3943, ОСОБА_3 добровільно звернувся до лікувального закладу - КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» і пройшов курс добровільного лікування з 09.05.2024 по 14.05.2024.

Також у судовому засіданні достовірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 добровільно звернувся до лікувального закладу та проходить курс лікування, оскільки дійсно відчуває залежність від наркотичних засобів.

Оскільки визначені кримінальним законом умови виконано та їх правдивість ні в кого з учасників процесу не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження стосовно нього та звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б перешкоджали суду прийняти процесуальне рішення за заявленим обвинуваченим клопотанням не встановлено.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Питання процесуальних витрат урегульовано відповідно до положень Глава 8. Процесуальні витрати КПК України, шляхом їх стягнення з обвинуваченого, у т.ч. з урахуванням того, що Велика Палата Верховного Суду (постанова від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17), зробила висновок про те, що КПК не обмежує процесуальної форми вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком та зазначила, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З наведеного видно, що своїм рішенням Велика Палата Верховного Суду вказала про необхідність вирішення судом питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Однак цей висновок не містить орієнтирів стосовно того, в яких випадках і які саме процесуальні витрати стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито, або з держави.

Проте, в цьому аспекті слід вказати, що Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2024 року в справі № 930/497/23 зауважив, що, згідно з ч. 1 ст. 126 КПК, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Отже, закриття кримінального провадження стосовно особи на нереабілітуючих підставах і застосування більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє від сплати процесуальних витрат.

Згідно зі ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ВС забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи в такий спосіб судову практику на однакове застосування норм права (див. п. 28 постанови ВС від 25 травня 2023 року в справі №457/885/22).

Відповідно до ч. 6 ст. 13 зазначеного Закону висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. В ухвалі ВП ВС від 25 травня 2023 року в справі №722/594/22 Велика Палата наголосила, що висновок щодо застосування норми права - це не завжди чітко сформульований висновок у судовому рішенні Касаційного кримінального суду у формі постанови, у тому числі із заголовком «Висновок», це також правове обґрунтування одного чи кількох доводів касаційної скарги сторони кримінального провадження, викладене в судовому рішенні як у формі постанови, так і ухвали, за змістом якого цілком зрозумілою є правова позиція щодо застосування конкретної норми матеріального чи процесуального права.

Як наслідок, такі витрати в цій справі слід стягнути з особи, провадження щодо якої закрито.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 44, ч. 4 ст. 309 КК України, ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 285, 286, 369-372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № № 0000588 від 09 квітня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - закрити.

Речовий доказ: оптичний носій інформації (DVD-R диск «hp» 4.7 gb.120 min), який упакований до білого конверту, який опечатано печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві» з підписом дізнавача - залишити при матеріалах кримінального провадження; наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) загальною масою 0,044 г (яку після проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів поміщено до спец пакету експертної служби з наліпкою КНДЕКЦ МВС), яку передано в камеру схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 021913) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 3 029 грн 12 коп. за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-24/22437-НЗПРАП від 22 квітня 2024 року.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1