Справа № 466/8518/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1091/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 серпня 2024 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6

з участю: ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання до вчинення дій.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить визнати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 серпня 2024 року незаконною, ухвалити рішення, що зобов`яже уповноважених осіб ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області внести відповідні відомості до ЄРДР за кримінальним правопорушенням ст. 358 КК України та видати його як заявнику відповідний витяг з ЄРДР.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною з підстав її прийняття у строк та спосіб, що суперечать статті 306 КПК.

Наголошує, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11 липня 2024 року виконана не в повному обсязі та із суттєвими порушенням законних строків, що відповідно не віднайшло оцінки в отриманій ухвалі судового рішення від 20 серпня 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Вичерпний перелік рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні міститься в ч.1 ст. 303 КПК України. Частина друга ст. 303 КПК України передбачає, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Зі змісту скарги ОСОБА_6 вбачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Львова від 11.07.2024 зобов`язано уповноважену особу ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 28.06.2024 про вчинення кримінального правопорушення та видати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань заявнику.

Відтак, скаржник звертається до слідчого та просить зобов`язати уповноважену особу ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області вчинити дії, згідно ст. 214 КПК України, що зобов`яже уповноважених осіб ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області внести відповідні відомості до ЄРДР за кримінальним правопорушенням ст. 358 КК України та видати його як заявнику відповідний витяг з ЄРДР. Також просить зобов`язати дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 усунути всі неточності та помилки, допущені у витягах з ЄРДР, згідно ст.ст. 192 ч. 2, 175 ч. 1 КК України, а саме дати та інші неточності

На переконання колегії суддів, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що така не є скаргою в розумінні ст. 303 КПК України та заявлені скаржником вимоги не підлягають вирішенню слідчим суддею під час досудового розслідування, оскільки скаржник ОСОБА_6 не вправі вимагати, а саме зобов`язати слідчих ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області внести відповідні відомості до ЄРДР, за будь-якою статтею КК України, як він зазначає ст. 358 КК України, слідчий в межах свої повноважень, у відповідності до ст. 214 КПК України вносить дані до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, та визначається подальша кваліфікація кримінального правопорушення, а не те, що вимагає скаржник. Крім того, прохання суд зобов`язати дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 усунути всі неточності та помилки, допущені у витягах з ЄРДР, згідно ст.ст. 192 ч. 2, 175 ч. 1 КК України, а саме дати та інші неточності, також не визначено, як підстава оскарження у розумінні ст. 303 КПК України.

Таким чином слідчим суддею у відповідності до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України, вірно відмовлено у відкритті провадження, оскільки скаржником некоректно складено прохальну частину своєї скарги, яка не відповідає вимогам ч. 1 ст. 303 КПК України, які має право оскаржити слідчому судді заявник, потерпілий.

Прийнявши рішення про відмову у відкритті провадження, слідчий суддя не розглянув скаргу по суті, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про порушення слідчим вимог закону, оскільки скаргу розглянуто без його участі є неспроможними.

Відтак, доводи апеляційної скарги щодо незаконності судового рішення, колегія суддів вважає безпідставними, а рішення слідчого судді законним та обґрунтованим.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 серпня 2024 року про відмову у відкритті провадження без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді