Справа № 202/9352/24
Провадження № 1-кс/202/5034/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

30 липня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури, у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 21.06.2024 за №0001011, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР 21.06.2024 за №0001011 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001011 від 21.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

17.05.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, а саме: у вербуванні, переміщенні людини, вчинених з метою експлуатації, з використанням обману, уразливого стану потерпілого, повторно, за попередньою змовою групою осіб.

В ході проведення слідчих (розшукових) заходів щодо встановлення місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_7 та виклику останньої до слідчого з метою проведення слідчих дій, отримано інформацію що вона за місцем реєстрації відсутня, на теперішній час місце знаходження останньої не встановлено.

28.05.2024 у зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_7 , її оголошено у розшук.

05.06.2024 слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою її приводу до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська (м. Дніпро, просп. Слобожанський, 84) для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно відомостей з Адміністрації Державної прикордонної служби України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.01.2022 перетнула Державний кордон України та до теперішнього часу будь-яких даних щодо в`їзду останньої до України не має.

Зазначав, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у міжнародний розшук.

Підозра ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття від ОСОБА_8 заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.02.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 03.03.2023; протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 від 21.03.2023; протоколами пред`явлення осіб для впізнання осіб за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_8 від 06.03.2023; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 від 22.08.2023; висновком експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи від 24.04.2024 № 3420/23-27; протоколом прийняття від ОСОБА_9 заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.05.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 06.05.2024; протоколами пред`явлення осіб для впізнання осіб за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_9 від 06.05.2024; висновком судово-психіатрічного експерта від експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи від 29.05.2024 № 312; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.05.2024; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 16.05.2024; протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_11 від 25.04.2024; протоколами оглядів від 07.05.2024, 10.05.2024, 13.05.2024, 14.05.2024; матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій; висновком експерта від 21.05.2024 № СЕ-19/112-24/6097-ВЗ; речовими доказами; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Прокурор указує на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та вважає, що обрання до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, тому просить обрати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник заперечувала щодо задоволення клопотання, оскільки відсутні будь-які ризики, що підозрювана може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виходячи з положень ч. 6 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 здійснюється за її відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши у судовому засіданні доводи

прокурора, думку захисника, слідчий суддя приходить до таких висновків.

У провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001011 21.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

У зв`язку з наявністю достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, 17.05.2024 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, а саме: у вербуванні, переміщенні людини, вчинених з метою експлуатації, з використанням обману, уразливого стану потерпілого, повторно, за попередньою змовою групою осіб, про яке, того ж дня, здійснено повідомлення у спосіб передбачений законодавством для вручення повідомлень в порядку ст.ст. 278, 135 КПК України.

У відповідності до положень ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно положень ст. ст. 176, 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Згідно положень ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

28.05.2024 постановою старшого слідчого в ОВС відділу РОТЗ СУ ГУНП в Дніпропетровській області підозрювану ОСОБА_7 оголошено у розшук.

05.06.2024 слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська винесено ухвалу про надання дозволу на затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою її приводу до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська (м. Дніпро, просп. Слобожанський, 84) для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно відомостей з Адміністрації Державної прикордонної служби України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.01.2022 перетнула Державний кордон України та до теперішнього часу будь-яких даних щодо в`їзду останньої до України не має.

25.07.2024 постановою слідчого підозрювану ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук, про що слідчим внесено відповідні відомості в ЄРДР.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема, копіями наступних документів: протоколом прийняття від ОСОБА_8 заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.02.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 03.03.2023; протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 від 21.03.2023; протоколами пред`явлення осіб для впізнання осіб за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_8 від 06.03.2023; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 від 22.08.2023; висновком експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи від 24.04.2024 № 3420/23-27; протоколом прийняття від ОСОБА_9 заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.05.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 06.05.2024; протоколами пред`явлення осіб для впізнання осіб за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_9 від 06.05.2024; висновком судово-психіатрічного експерта від експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи від 29.05.2024 № 312; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.05.2024; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 16.05.2024; протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_11 від 25.04.2024; протоколами оглядів від 07.05.2024, 10.05.2024, 13.05.2024, 14.05.2024; матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій; висновком експерта від 21.05.2024 № СЕ-19/112-24/6097-ВЗ; речовими доказами; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру, вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_7 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваної, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваної, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Обставини здійснення підозрюваною ОСОБА_7 конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у Кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Наявність ризиків, та їх обґрунтованість.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, прокурор посилається на те, що наявні ризики, які свідчать про можливе вчинення ОСОБА_7 дій, передбачених пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних (обвинувачених) експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин за ч. 2 ст. 149 КК України, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_7 можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Так, згідно відомостей, що містяться в базі даних щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_7 09.01.2022 залишила територію України та станом на 29.07.2024 року до України не повернулася і її місцеперебування органу досудового розслідування не відоме.

Вищевикладені обставини, а також фактичне перебування за межами України та відсутність на території України протягом тривалого часу свідчать про існування реальної можливості переховування підозрюваної від суду та органу досудового розслідування за кордоном з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Постановою старшого слідчого відділу РОТЗ СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 28.05.2024 підозрювану ОСОБА_7 оголошено в розшук.

25.07.2024 постановою слідчого відділу РОТЗ СУ ГУНП в Дніпропетровській області підозрювану ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку про існування ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків, потерпілих, іншого підозрюваного, експертів та спеціалістів у кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

За таких обставин ризик впливу на свідків, потерпілих та іншого підозрюваного існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Ризик того, що підозрювана має можливість впливати на спеціалістів та експертів існує, оскільки досудове розслідування, протягом якого орган досудового розслідування має можливість зібрати докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, наразі не завершено.

Існування інших ризиків, передбачених ст.177 КПК України слідчим суддею не встановлено, у зв`язку із тим, що прокурором не доведено.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя позбавлений можливості застосувати щодо підозрюваної більш м`який запобіжний захід, оскільки таке питання буде розглядатися судом після затримання підозрюваної у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Також слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України де зазначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, розмір застави не визначається.

З урахуванням вищевстановлених обставин кримінального правопорушення та наданих слідчим доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення, про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення ОСОБА_7 дій, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням обґрунтованих підстав вважати, що підозрювана виїхала та перебуває за межами території України, підозрювану оголошено у міжнародний розшук, то слідчий суддя, виходячи з положень ч. 6 ст. 193 КПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 за її відсутності.

Враховуючи вищевикладене клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 193, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури, у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 21.06.2024 за №0001011, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше ніж через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляється ухвала.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1