Справа № 128/1861/24
ВИРОК

Іменем України

01 жовтня 2024 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції з Державною установою «Вінницька установа виконання покарань (№86)», кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14.03.2024 за № 0000066, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , неодруженого, освіта неповна середня, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 24.07.2024 за ч. 4 ст. 186 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 69 КК України, до 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, 13.03.2024 о 20 год 00 хв у мережі Інтернет, а саме: у чат-боті месенджеру «Телеграм», замовив психотропну речовину, а саме: «Сіль». Після оформлення замовлення ОСОБА_4 отримав інформацію з реквізитами щодо оплати за придбання психотропної речовини, що одразу і зробив, сплативши 2000 грн через термінал «ІВОХ» у магазині « Бджілка Майя » за адресою: м. Вінниця, пров. Цегельний, 8 , шляхом перерахунку готівкових коштів на картку невідомої особи, та згодом у тому ж чат-боті месенджеру «Телеграм» отримав інформацію про її місцезнаходження. Цього ж дня 13.03.2024 близько 21 год 00 хв у лісопосадці поблизу АДРЕСА_2 ОСОБА_4 забрав порошкоподібну речовину білого кольору, яка знаходилася у полімерному пакеті із застібкою, обмотаному клейкою полімерною стрічкою жовтого кольору, знаючи, що це саме придбана ним психотропна речовина. У подальшому ОСОБА_4 помістив порошкоподібну речовину білого кольору, яка знаходилася у полімерному пакеті із застібкою, обмотаному клейкою полімерною стрічкою жовтого кольору, в праву кишеню своєї куртки та до моменту виявлення кримінального правопорушення незаконно зберігав її без мети збуту. Так, 13.03.2024 в період часу з 22 год 51 хв до 22 год 58 хв під час огляду місця події, проведеного в АДРЕСА_2 ОСОБА_4 у присутності двох понятих добровільно видав працівникам поліції відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області кристалічну речовину білого кольору, яка знаходилася в прозорому полімерному пакеті із застібкою «zip-lock» та стрічкою червоного кольору, обмотаному клейкою полімерною стрічкою жовтого кольору, що знаходилася у правій кишені його куртки. Відповідно до висновку експерта, у наданій на експертизу кристалічній речовині масою 9,6235 г міститься психотропна речовина, обіг якої заборонено, - PVP масою 7,2234 г. Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», великі розміри особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої обмежено, - PVP становлять від 1,5 г до 15,0 г.

В судовому засіданні 30.09.2024 обвинувачений ОСОБА_4 винуу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав у повному обсязі при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Суду надав показання, що 13.03.2024 вирішив спробувати психотропні речовини. Знайшов в мережі Інтернет інформацію та вирішив замовити психотропні речовини. На наданий йому номер карти він переказав кошти, після чого йому прийшло фото з координатами, де знаходяться психотропні речовини. Потім він поїхав у лісопосадку, що розташована в с. Лука-Мелешківська, та забрав психотропні речовини. Коли повертався, зустрів працівників поліції і віддав їм психотропну речовину. Розумів, що за його дії передбачена кримінальна відповідальність. Психотропну речовину придбав для себе, без мети збуту. Щиро розкаюється.

Прокурор під час судових дебатів просив визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 24.07.2024, призначити остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судових дебатів просив призначити йому трохи менше покарання, ніж просить прокурор.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 при призначенні обвинуваченому покарання просив врахувати щире каяття ОСОБА_4 , а також те, що у нього на утриманні перебуває п`ятеро неповнолітніх дітей та призначити йому покарання менше, ніж просить прокурор.

Враховуючи думки учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого, речових доказів та процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом установлено, що під час досудового розслідування дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за медичною психіатричною, неврологічною та нейрохірургічною допомогою не звертався; скарг про порушення громадського спокою та неналежну поведінку ОСОБА_4 не надходило; не працює; неодружений; раніше судимий.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства, тому ОСОБА_4 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення.

Крім того, суд вважає за необхідне при призначенні покарання застосувати ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 24.07.2024, який набрав законної сили 24.08.2024, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та, з урахуванням ч. 1 ст. 69 КК України, призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з-поміж іншого, зазначається початок строку відбування покарання.

Оскільки остаточне покарання ОСОБА_4 визначається на підставі частини четвертої статті 70 КК України, то початок строку відбування покарання слід рахувати з дня ухвалення даного вироку.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2024 накладено арешт на речові докази, який слід скасувати.

Питання щодо речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

З обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, на користь держави підлягають до стягнення витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню в сумі 4543,68 грн (висновок експерта №СЕ-19/102-24/5139-НЗПРАП від 22.03.2024).

Запобіжні заходи до обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не застосовувались, клопотання про їх застосування до суду не надходили.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 24.07.2024, ОСОБА_4 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з дня ухвалення вироку.

У строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати частково відбуте покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 24.07.2024.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2024 на майно, а саме: полімерний пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, що знаходиться у ще одному полімерному пакеті, та первинне пакування, - скасувати.

Речові докази: полімерний пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, що знаходиться у ще одному полімерному пакеті, та первинне пакування, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню в сумі 4543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) грн 68 коп.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_6