Дата документу 16.09.2024 Справа № 334/7138/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/7138/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1059/24
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

16 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 9 вересня 2024 року, якою у відношенні ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 152 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави в сумі 453200 грн., -

В С Т А Н О В И В:

На вказану ухвалу прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить її скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора, продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Перевіривши матеріали провадження на предмет можливості відкриття провадження, суддя-доповідач апеляційного суду доходить до висновку про необхідність відмовити прокурору у відкритті апеляційного провадження за наступних підстав.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кримінальним процесуальним кодексом України встановлений вичерпний перелік рішень суду першої інстанції, які можуть бути оскарженні в апеляційному порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті (окрім рішення про продовження строку тримання особи під вартою), окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Виключенням з цього правила є ухвали суду про продовження строку тримання особи під вартою (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №4-р/2019 від 13 червня 2019 року у справі за конституційною скаргою ОСОБА_4 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 КПК України).

Зокрема, у вказаному Рішенні Конституційного Суду України окрім іншого зазначено, що неможливість своєчасного апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою унеможливлює ефективну та оперативну (дієву) перевірку правомірності обмеження конституційного права особи на свободу на стадії судового розгляду. Неможливість оскарження особою чи її захисником в апеляційному порядку ухвали суду про продовження строку тримання під вартою створює умови, за яких помилкове рішення суду першої інстанції, чинне протягом тривалого часу, може призвести до тяжких невідворотних наслідків для зазначеної особи у вигляді безпідставного обмеження її конституційного права на свободу.

Надання особі права на апеляційний перегляд судового рішення про продовження строку тримання під вартою під час судового провадження є проявом гарантії виконання державою міжнародних зобов`язань зі створення умов із забезпечення кожному підозрюваному, обвинуваченому (підсудному) дієвого юридичного засобу захисту його конституційних прав і свобод відповідно до міжнародних стандартів, потрібною гарантією відновлення порушених прав, свобод і інтересів людини, додатковим механізмом усунення помилок, допущених судом першої інстанції під час розгляду кримінальних справ до ухвалення рішення по суті.

Законом України №1027-IX від 02 грудня 2020 року «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо забезпечення виконання рішення Конституційного Суду України стосовно оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою» №1027-IX від 02 грудня 2020 року, частину другу статті 392 КПК України доповнено абзацом другим, згідно з яким, ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Також, цим Законом статтю 394 КПК України доповнено частиною п`ятою, згідно з якою ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Викладене дає підстави для висновку, що вищевказані зміни до законодавства внесенні з метою забезпечення гарантій виконання державою міжнародних зобов`язань зі створення умов із забезпечення кожному підозрюваному, обвинуваченому (підсудному) дієвого юридичного засобу захисту його конституційних прав і свобод відповідно до міжнародних стандартів.

Відповідно, внаслідок перегляду в апеляційному порядку судового рішення про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, ухваленого під час судового провадження до ухвалення судового рішення по суті, становище обвинуваченого не може бути погіршене.

Так, як убачається зі змісту апеляційної скарги, прокурором хоча і подано апеляційну скаргу на ухвалу про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, однак фактично в апеляційній скарзі ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки ухвала оскаржується в частині визначення розміру застави.

Отже, вищевказана ухвала суду оскаржена прокурором з підстав, з яких вона не може бути оскаржена на стадії судового провадження до ухвалення судового рішення по суті.

Виходячи з матеріалів та характеру провадження, оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відноситься до переліку ухвал, які визначені ст. 392 КПК України, а тому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Згідно ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 399 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 9 вересня 2024 року, якою у відношенні ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 152 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави в сумі 453200 грн.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї документами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу - прокурору Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя Запорізького

апеляційного суду ОСОБА_1