ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2466/24
Провадження №1-кс/477/1000/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

26 вересня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000050 від 01 травня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що народився в м. Житомирі та проживає в АДРЕСА_1 , з вищою освітою, начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , одруженого, не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2024 року слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 (далі - слідчий) за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000050 від 01 травня 2024 року за частиною третьою статті 368 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування за частиною третьою статті 368, частиною першою статті 362 КК України, за фактом вимагання та одержання службовою особою органу місцевого самоврядування у Херсонській області за попередньою змовою групою осіб спільно з військовою службовою особою однієї з військових установ неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, а також за фактом несанкціонованої зміни та внесення фіктивних даних про непридатність до військової служби та виключення з військового обліку військовозобов`язаних до автоматизованої системи «Оберіг», про що 01 травня 2024 року внесено відомості до ЄРДР за №0000050.

Досудовим розслідуванням встановлений що група осіб, у складі ОСОБА_7 - начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , яка працює на посаді спеціаліста з питань військового обліку та реєстрації місця проживання «Центра надання адміністративних послуг» Музиківської ОТГ Херсонської області, ОСОБА_9 старшого офіцера відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , який перебуває на посаді оператора обліку та бронювання солдатів та сержантів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою між собою вимагають та отримують неправомірну вигоду від військовозобов`язаних осіб за внесення неправдивих відомостей до військово-облікових документів цих осіб, щодо непридатності до військової служби з виключенням їх з військового обліку.

25 вересня 2024 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.

На думку слідчого необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлена наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Наявність указаних ризиків слідчою обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, та з метою уникнення покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також, слідчий у поданому клопотанні вказує, що ОСОБА_7 , з метою прикриття своєї незаконної діяльності, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, з огляду на те, що під час досудового розслідування не віднайдено усіх документів, а підозрюваний маючи коло зв`язків зі службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 та перебуваючи на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 може вживати дії щодо знищення чи спотворення речей та документів, що вказує про наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 177 КПК України.

Також, слідчий ОСОБА_3 у поданому клопотанні посилається на наявність ризику, передбаченого пунктом 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України, відповідно до яких ОСОБА_7 , з метою перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, може впливати на свідків, які серед іншого є особами, яким він надавав допомогу для вирішення питання щодо виключення їх з військового обліку та коло яких в встановлюється органом досудового розслідування, а також на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , де він перебуває на посаді начальника відділу. В підтвердження наявності ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, слідчий у поданому клопотанні посилається на те, що дії ОСОБА_7 мають систематичний характер та були припиненні лише органом досудового розслідування після його затримання, тобто незалежно від його волі, то вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти зазначеним вище ризикам.

Крім того, в разі визначення судом застави, слідчий у поданому клопотанні просив суд вийти за межі розміру застави, встановленої статтею 183 КПК України, з урахуванням особи ОСОБА_7 , який підозрюється у вчинені тяжкого злочину, враховуючи його майновий стан, а також те, що вчинення злочину супроводжувалося негативним враженням від безладдя та безкарності, що є виключним випадком, зважаючи на суспільно- політичну ситуацію в державі та проведення бойових дій на території України та визначити заставу у розмірі, що перевищує межі, встановлені статтею 183 КПК України, у сумі 4 000 000 грн з покладенням на нього певних обов`язків.

У судовому засіданні проголошено резолютивну частину ухвали.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання слідчого ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив його задовольнити, указував про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Зазначав, що підозра не обґрунтована, а дій, що зазначені у клопотанні слідчим направлених на отримання неправомірної вигоди він не вчиняв. Просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, надавши можливість продовжувати працювати, врахувааши його багаторічну службу, бездоганну поведінку та велику кількість заохочень.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на надуманість та необґрунтованість цього клопотання, а також на не доведеність ризиків належними та достатніми доказами. Вказував, що підозра повідомлена ОСОБА_7 не обґрунтована, докази здобуті органом досудового розслідування необґрунтовані та містять суб`єктивні припущення, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Також посилався і на непомірний розмір застави, що слідчий просив визначити у якості альтернативного запобіжного заходу та з урахуванням позитивної характеристики підозрюваного, застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, зокрема і домашній арешт.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, показання свідка, дослідивши докази по заявленому клопотанню, слідчий суддя встановив наступне.

В провадженні слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000050 від 01 травня 2024 року, кваліфіковане за частиною третьою статті 368, частиною першою статті 362 КК України за фактом, вимагання та одержання службовою особою органу місцевого самоврядування у Херсонській області за попередньою змовою групою осіб спільно з військовою службовою особою однієї з військових установ неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, а також за фактом несанкціонованої зміни та внесення фіктивних даних про непридатність до військової служби та виключення з військового обліку військовозобов`язаних до автоматизованої системи «Оберіг».

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , будучи службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що з введенням на території України воєнного стану та оголошення загальної мобілізації з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, з метою незаконного збагачення та одержання матеріальних благ, задумав вчинення тяжких злочинів, а саме одержання неправомірної вигоди за сприяння військовозобов`язаним особам уникнути мобілізації.

При цьому, ОСОБА_7 в силу зайнятої посади, а саме начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , був достовірно обізнаний про знищення картотек військовозобов`язаних у зв`язку з тимчасовою окупацією частини Херсонської області, а також із порядком проведення мобілізації та вичерпним переліком підстав виключення з військового обліку.

Так, за задумом ОСОБА_7 . реалізація злочинного плану полягала у внесенні недостовірних відомостей до військово-облікових документів військовозобов`язаних осіб, в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів з подальшим виключенням з військового обліку.

Усвідомлюючи, що реалізація злочинного плану, направленого на незаконне збагачення та одержання неправомірної вигоди за сприяння у виключенні з військового обліку і з метою унеможливлення викриття його протиправної діяльності правоохоронними органами, потребує залучення інших осіб, які будуть діяти за вказівками організатора та будуть об`єднані загальною метою одержання незаконного прибутку, ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01 травня 2024 року, з метою підшукання військовозобов`язаних осіб, які мають бажання за надання неправомірної вигоди уникнути мобілізації, та одержувати неправомірну вигоду для передачі йому вирішив залучити раніше знайомих, підполковника ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який перебуває на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 , провідного спеціаліста 1 категорії з питань військового обліку та реєстрації місця проживання Центра надання адміністративних послуг» Музиківської об`єднаної територіальної громади Херсонської області (далі - ЦНАП Музиківської ОТГ) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , оператора відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого солдата ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , які також є службовими особами, яким довів деталі протиправної діяльності, переслідуючи корисливі мотиви, які в свою чергу дали свою добровільну згоду на участь у зазначеній протиправній діяльності, що виразилось у їх подальших активних діях, направлених на досягнення мети незаконного прибутку.

Так, 27 квітня 2024 року громадянин ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , будучи військовозобов`язаним під час зустрічі з ОСОБА_8 , в ході розмови, дізнався від останньої, що вона через свого знайомого в ІНФОРМАЦІЯ_4 , за необхідності, за грошову винагороду у розмірі 7 тисяч доларів США може виключати військовозобов`язаних осіб зареєстрованих на території Херсонського району, з військово обліку, а саме визнавати непридатним для проходження військової служби під час дії правового режиму військового стану. На що ОСОБА_11 поцікавився можливістю зняти його, як моряка, та його товариша ОСОБА_12 з військового обліку.

ОСОБА_8 повідомила про необхідність відправити їй на телефон фотографії документів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щоб вона разом із особою з ІНФОРМАЦІЯ_2 розпочала процес їх виключення з військового обліку.

Надалі, 01 травня 2024 року ОСОБА_11 усвідомлюючи, що ОСОБА_8 , діючий з невстановленими особами вчиняє дії, направлені на отримання від військовозобов`язаних осіб неправомірної вигоди за вирішення питання про списання їх з військового обліку як осіб, що непридатні для подальшого проходження військової служби, звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів і в подальшому діяв під їх контролем.

В подальшому 04 червня 2024 року ОСОБА_8 перебуваючи в своєму службовому кабінеті в адміністративній будівлі ЦНАП Музиківської ОТГ, за адресою: Херсонська область, Херсонський район, с. Музиківка, вул. 40 Років Перемоги, буд. 18 повідомила ОСОБА_11 , щоб останній надав їй документи свого товариша ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , з метою його перевірки по базам даних ТЦК та СП.

Надалі 25 червня 2024 року ОСОБА_8 , перебуваючи біля адміністративній будівлі ЦНАП Музиківської ОТГ, за адресою: Херсонська область, Херсонський район, с. Музиківка, вул. 40 Років Перемоги, буд. 18 повідомила ОСОБА_11 , що їй потрібні документи його товариша ОСОБА_12 , а саме, тимчасове посвідчення (замість військово квитка) 2 фотографії, довідка від лікаря про хворобу, а також грошові кошти в сумі 7 тисяч доларів США. Після чого ОСОБА_8 зустрінеться зі своїм знайомим, якому передасть вищевказані документи та кошти, з метою виключення ОСОБА_12 з військово обліку, а саме визнання непридатним для проходження військової служби під час дії військово стану, чим саме підтвердила свій умисел на отримання неправовірної вигоди.

07 серпня 2024 року о 12:58 годин ОСОБА_11 , перебуваючи в адміністративній будівлі ЦНАП Музиківської ОТГ, за адресою: Херсонська область, Херсонський район, с. Музиківка, вул. 40 Років Перемоги, буд. 18 , а саме в службовому кабінеті ОСОБА_8 , на виконання незаконних вимог останньої, передав їй грошові кошти в сумі 7000 доларів США та тимчасове посвідчення (замість військово квитка) військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_12 20 жовтня 2005 року Херсонським обласним міським військовим комісаріатом в місті Херсон.

Того ж дня, о 14:24 годин ОСОБА_8 , за допомогою мобільного месенджеру «WhatsApp», аккаунт якого зареєстрований за номером телефону НОМЕР_2 надіслала фото, тимчасового посвідчення (замість військово квитка) військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_12 . 20 жовтня 2005 року Херсонським обласним міським військовим комісаріатом в місті Херсон, ОСОБА_9 на його мобільний месенджеру «WhatsApp», аккаунт якого зареєстрований за номером телефону НОМЕР_3 .

Того ж дня о 15:59 год ОСОБА_8 , знаходячись біля свого місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , сіла до автомобіля марки «Dacia Duster», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , за кермом якого знаходився ОСОБА_9 , де вході розмови передала останньому частину грошових коштів отриманих від ОСОБА_11 в сумі 5500 доларів США та тимчасове посвідчення (замість військового квитка) військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_12 від 20 жовтня 2005 року Херсонським обласним міським військовим комісаріатом в місті Херсон (далі - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_12 від 20 жовтня 2005 року), з метою виключення ОСОБА_12 з військово обліку, а саме визнання непридатним для проходження військової служби під час військово стану.

ОСОБА_9 , того ж дня перебуваючи на своєму автомобілі марки «Dacia Duster», державно реєстраційний номер НОМЕР_4 , направився до місця проживання ОСОБА_7 , а саме до двору будинків АДРЕСА_4 , де о 16:28 год зустрівся з останнім, якому передав частину грошових коштів отриманих від ОСОБА_8 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_12 від 20 жовтня 2005 року, з метою виключити ОСОБА_12 з військово обліку, а саме визнання останнього непридатним для проходження військової служби під час військово стану.

В подальшому, в невстановленому місці та час, але не пізніше 16.09.2024 для доведення злочинного умислу до кінця, ОСОБА_7 вніс штампи, печаті та записи у тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_12 від 20 жовтня 2005 року, про визнання ОСОБА_12 непридатним до служби та виключення з військового обліку датовані 05 грудня 2007 року.

Виконавши всі необхідні дії, а саме внесення неправдивих відомостей у тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_12 від 20 жовтня 2005 року, про визнання ОСОБА_12 непридатним до військової служби та виключення з військового обліку ОСОБА_7 повернув ОСОБА_9 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_12 від 20 жовтня 2005 року.

В той же час, в невстановленому місці та час, але не пізніше 15 вересня 2024 року для доведення злочинного умислу до кінця, ОСОБА_9 надав вказівку оператору відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 старшому солдату ОСОБА_10 за частину неправомірної винагороди внести відомості про зняття з військового обліку громадянина ОСОБА_12 в Єдиний державний реєстр військовозобов`язаних.

На виконання наданої ОСОБА_9 вказівки, ОСОБА_10 в невстановленому місці та час, але не пізніше 15 вересня 2024 року з метою унеможливлення викриття його протиправних дій щодо внесення неправдивих відомостей в Єдиний державний реєстр призовників передав копії документів та попросив оператора відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого солдата ОСОБА_13 внести відповідні недостовірні відомості про зняття ОСОБА_12 з військового обліку в Реєстр.

15 вересня 2024 року ОСОБА_13 , який не був обізнаний із злочинним умислом ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та інших учасників групи, використовуючи електронний цифровий підпис з посиленим сертифікатом відкритого ключа вніс відповідні недостовірні відомості про зняття ОСОБА_12 з військового обліку в Реєстр.

Після внесення неправдивих відомостей у тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_12 від 20 жовтня 2005 року та в Єдиний державний реєстр військовозобов`язаних, про визнання ОСОБА_12 непридатним до військової служби, в невстановленому місці та час, але не пізніше 16 вересня 2024 року, ОСОБА_9 повернув вказане тимчасове посвідчення ОСОБА_8 .

16 вересня 2024 року ОСОБА_8 , перебуваючи в адміністративній будівлі «ЦНАП Мкзиківської ОТГ», за адресою: Херсонська область, Херсонський район, с. Музиківка, вул. 40 Років Перемоги, буд. 18 , в своєму службовому кабінеті передала ОСОБА_11 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_12 від 20 жовтня 2005 року за раніше отриману неправомірну вигоду в сумі 7000 доларів США, в якому були внесенні відмітки про визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Таким чином, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , переслідуючи умисел направлений на незаконне збагачення та одержання неправомірної вигоди, шляхом внесення відомостей до тимчасового посвідчення (замість військово квитка) військовозобов`язаного, видане на ім`я ОСОБА_12 , про визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, одержали за це грошові кошти у розмірі 7000 доларів США (що станом на 07 серпня 2024 року відповідно до офіційного курсу складало 287 266,7 грн), після чого вказані грошові кошти розподілили між собою.

Зі змісту повідомлення про підозру від 25 вересня 2024 року, вбачається, що цього ж дня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, яка з дотриманням положень статті 278 КПК України йому вручена.

З огляду на досліджені матеріали клопотання, слідчий суддя, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому діяння, що може містити ознаки злочину, в якому він підозрюється.

Наявність підозри вчинення ОСОБА_7 злочину, зазначеного у повідомленні про підозру, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: матеріалами ІНФОРМАЦІЯ_12 про виявлення кримінального правопорушення; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо скоєних протиправних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 з отримання неправомірної вигоди у сумі 14000 доларів США за вирішення питання про зняття їх з військового обліку, як осіб, що непридатні для подальшого проходження військової служби; матеріалами виконаних доручення з ІНФОРМАЦІЯ_12 про причетність до вчинення вказаного злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протоколами обшуків проведених за місцями роботи, проживання, реєстрації ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в ході яких вилучено предмети неправомірної вигоди одержаної за виключення з військового обліку ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; протоколами затримання ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протоколами негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, що свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення дій, які охоплюються складом злочину передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, що в силу положень частини третьої статті 132 КПК України, частини другої статті 177 КПК України є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і запобіжного заходу.

При цьому, з огляду на заперечення підозрюваного та захисника, що зазначені ними слідчому судді, слід роз`яснити, що слідчим суддею не оцінювалися докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, тобто на даному етапі провадження не вирішувалися ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Згідно частини першої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам статей 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Слідчим у поданому клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України.

Слідчий суддя також визнає доведеними обставинами те, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що підозрюваний перебуваючи на свободі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчать вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарань, передбаченого санкцією частини третьої статті 368 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінального покарання може зникнути з місця проживання, що підтверджує існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України.

Також, слідчим та прокурором доведено існування іншого ризику, передбаченого частиною першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_7 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як наразі проводиться ряд слідчих (розшукових) дій для встановлення та документування протиправних дій групи у складі підозрюваної ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , оскільки під час проведення обшуків не відшукано та не вилучено всіх необхідних документів, та місцезнаходження яких на даний час встановлюється. ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді начальника відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 матиме можливість вчинити дії направленні на знищенні чи спотворення документів, які можуть мати значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що на думку слідчого судді підтверджує існування ризику, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 177 КПК України.

Ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у незаконному впливі на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що додані до клопотання матеріали кримінального провадження містять справжні анкетні дані осіб, які здебільшого є особами, яким він з іншими членами групи надавали допомогу для вирішення питання щодо виключення їх з військового обліку, коло яких в встановлюється органом досудового розслідування та посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якими підтримує спілкування, що може призвести до впливу на них шляхом умовлянь або погрожувань, у тому числі, шляхом схиляння до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його та членів групи, чим може перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляти цих осіб до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на користь підозрюваної.

В підтвердження наявності ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, на думку слідчого судді свідчать ті обставини, що дії ОСОБА_7 мають систематичний характер вчинення дій направлених на підрив обороноздатності країни у період воєнного стану з метою отримання незаконного прибутку, що вказує на досить низький рівень його громадянської свідомості, а також наявність у нього тісних контактів з посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 завдяки яким зможе продовжити вчинення інкримінованого йому діяння, в тому числі й для виконання раніше взятих на себе незаконних зобов`язань щодо виключення військовозобов`язаних осіб з військового обліку, відомості про яких встановлюються органом досудового розслідування.

З урахуванням доведеності вищенаведених ризиків, слідчий суддя вважає доведеним, що інші, більш м`які (особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт), запобіжні заходи на даному етапі досудового розслідування не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , а тому з урахуванням приписів пункту 4 частини другої статті 183 КПК України у вказаному випадку до підозрюваного ОСОБА_7 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом «с» частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно частини першої статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

З врахуванням обставин кримінального провадження та долучених до матеріалів клопотання доказів, в тому числі документів, які свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення дій пов`язаних із одержанням неправомірної вигоди що вчинено за попередньою змовою групою осіб, слідчий суддя вважає підозру, яка повідомлена підозрюваному обґрунтованою, а долучені докази такими, що переконують неупередженого спостерігача, що ця особа причетна до вчинення цього злочину.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим заперечення сторони захисту слідчий суддя відхиляє.

Слідчим суддею враховується те, що за рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому, такі об`єктивні дані не повинні бути достатніми для засудження особи, а повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, остання може бути виправдана судом, у тому числі, з урахуванням положень Конституції України.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_7 , тяжкістю покарання, яке йому загрожує, згідно санкції статті, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної слідчим суддею/судом, на даному етапі, не встановлено.

За такого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконанню підозрюваним ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, а також з урахуванням того, що інкриміновані дії вчинено у період воєнного стану, цими діями могла бути завдана шкода обороноздатності країни, в тому числі й шляхом забезпечення можливості військово придатним особам уникнути виконання свого обов`язку та залишити межі України, що у даному випадку переважає над позитивними характеристиками підозрюваної, з огляду на те, що ОСОБА_7 в силу своєї діяльності обізнаний про наслідки шкоди спричиненої військовими діями на території України. Також слідчим суддею враховується і основна роль підозрюваного ОСОБА_7 в організації протиправних дій, а також і та обставина, що ці дії вчинено за попередньою змовою з особами, на яких покладено обов`язок захисту країни.

За досліджених вище обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню та відносно підозрюваного ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід виключно у виді тримання під вартою.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (пункт 80 Рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Згідно частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до частини п`ятої статті 182 КПК України визначено розмір застави, щодо осіб підозрюваних у вчиненні злочину в залежності від тяжкості інкримінованого правопорушення.

Пункт 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачає, що щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається на рівні від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзац 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачає, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Отже вихід за межі цих розмірів застави можливий лише як виключний випадок, зважаючи на обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, які передбачено статтею 177 КПК України. При цьому суд, приймаючи рішення про розмір застави, суд зважує з однієї сторони достатню міру гарантування виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а з іншої неможливість завідомої непомірності застави для особи.

Так, у відповідності до положень статті 182 КПК України, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти бажанню особи, щодо якої застосовано заставу, будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. А тому розмір застави повинен бути встановлений з урахуванням належної особі власності, якою він може безперешкодно і без шкоди для близьких розпоряджатися для внесення застави, її майнового і сімейного стану.

При визначенні розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_7 з огляду на приписи статті 182 КПК України, слідчим суддею враховується спосіб життя підозрюваного, зокрема значний оборот грошових коштів від здійснення ним протиправної діяльності, розміри його доходу під час виконання службових обов`язків, перебування його на посаді начальника відділу та отримання значних доходів, що на думку слідчого судді вказує на те, що визначення застави у межах пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України не матиме належного гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім того, слідчий суддя враховує роль підозрюваного у кримінальному правопорушенні та характер вчиненого кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, а також той факт, що злочин вчинено в умовах воєнного стану, а сума коштів, що визначена підозрюваним та членами групи у якості оплати вартості їх протиправних послуг є досить значною, що є виключним випадком, через що, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про можливість застосування до підозрюваного застави у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У свою чергу, визначення розміру застави віднесено до виключної компетенції слідчого судді, з огляду на що доводи слідчого щодо можливості визначення застави підозрюваному ОСОБА_7 у певному розмірі не є наперед прийнятною для слідчого судді.

Враховуючи встановлені слідчим суддею обставини, щодо майнового стану підозрюваного, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, оборот готівкових коштів що визначений членами групи за надання своїх неправомірних послуг, слідчий суддя вважає можливим вийти за межі розміру застави визначеного частиною п`ятою статті 182 КПК України, та визначити такий у 850 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на думку слідчого судді у повній мірі гарантуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі внесення застави.

За змістом абзацу 2 частини третьої статті 183 КПК України в ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24 вересня 2024 року, вбачається, що ОСОБА_7 був затриманий 24 вересня 2024 року о 21.25 годині.

З огляду на імперативні положення, визначені частиною першою та другою статті 197 КПК України, строк триманні під вартою підозрюваному ОСОБА_7 слід відраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 24 вересня 2024 року.

Слідчий суддя показання свідка ОСОБА_14 до уваги не приймає, оскільки вони не мають значення для вирішення питання про застосвання запобіжного заходу.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який діє до 22 листопада 2024 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 , обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 850 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 573 800 (два мільйони п`ятсот сімдесят три тисячі вісімсот) гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Після внесення застави підозрюваний звільняється з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на строк до 22 листопада 2024 року включно на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися із Херсонської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у цьому кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення, крім випадків участі у проведенні слідчих (розшукових) дій у даному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного про наслідки невиконання покладених обов`язків, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та внесена застава звернута у дохід держави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню ГУНП в Миколаївській області після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 30 вересня 2024 року о 08 годині 20 хвилин.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_15