В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за учасю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Біла Церква Київської області обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами у кримінальному провадженні № 0002802, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.08.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Біла Церква Київської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець, не одружений, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

У С Т А Н О В И В:

1. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002802, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.08.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

2. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 у серпні 2024 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин для особистого вживання, перебуваючи поблизу лісосмуги, що по АДРЕСА_2 , на земельній ділянці знайшов та привласнив зіп-пакет з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено «PVP», чим вчинив незаконне придбання психотропної речовини без мети збуту.

Маючи досвід вживання психотропних речовин, ОСОБА_4 , переконавшись, що знайдена ним речовина є психотропною, а саме «PVP», залишив її незаконно зберігати при собі для власного вживання, чим вчинив незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту.

У подальшому 25.08.2024 приблизно о 15 год 58 хв ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції поблизу будинку АДРЕСА_3 з метою перевірки наявності у останнього заборонених в обігу речей та речовин. Під час проведення поверхневої перевірки у ОСОБА_4 виявлено та вилучено паперовий згорток та зіп-пакет, всередині яких містилась порошкоподібна речовина білого кольору, які містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP». Загальна маса «PVP» в речовинах становить 0,336 г, яку ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

За таких обставин ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав психотропні речовини без мети збуту, вчинивши такі дії повторно протягом року після засудження за цією статтею, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

3. Формулювання статті (частин статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений та докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Частина 2 статті 309 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, вчинене за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження (прокурор та захисник) не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю і беззаперечно погодився з викладеними в обвинувальному акті обставинами та не оспорював їх. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Крім того обвинувачений додатково пояснив, що за викладених в обвинувальному акті обставин знайшов та привласнив собі психотропну речовину. На запитання прокурора підтвердив, що усвідомлював яку саме речовину він знайшов. Також підтвердив обставини виявлення в нього «PVP» працівниками поліції.

Надані обвинуваченим показання є логічними, послідовними, узгоджуються з викладеними в обвинувальному акті фактичними обставинами, встановленими під час досудового розслідування та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

Також під час дослідження наданих сторонами матеріалів Судом встановлено, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2024 (справа № № 357/4930/24) ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Отже вчинення обвинуваченим незаконного придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту у серпня 2024 року відбулось протягом року після засудження за статтею 309 КК України.

За викладених обставин Суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене повторно протягом року після засудження за цією статтею.

4. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.

Санкція ч. 2 ст. 309 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , Суд у відповідності до статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 є діючим військовослужбовцем, учасником бойових дій, має відзнаку Президента України, а також почесний нагрудний знак 71 окремої механізованої бригади імені Чорних Запорожців. Вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів. Має постійне місце проживання, за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався. У зв`язку з виконанням покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2024 (сплатою штрафу) в силу приписів ст. 89 КК України вважається таким, що раніше не судимий.

Водночас Суд враховує, що обвинуваченим вчинене кримінальне правопорушення повторно протягом року. Також досліджена характеристика, видана по місцю проходження військової служби, відповідно до якої ОСОБА_4 характеризується посередньо.

Призначаючи покарання обвинуваченому, Cуд керується вимогами ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а також враховує думку сторони захисту відповідно до якої призначення покарання у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 309 КК України буде занадто обтяжливе для обвинуваченого.

Отже, з урахуванням вказаних обставин та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутність зроблених для себе висновків після його засудження 03.04.2024 Суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що достатньою і необхідною мірою покарання для обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України є позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Разом з цим, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного, який має постійне місце реєстрації та проживання, відсутність завданої кримінальним правопорушенням шкоди, усвідомлення обвинуваченим протиправності своєї злочинної поведінки, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років. З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання (якими є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів), відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає доцільним встановити обвинуваченому ОСОБА_4 іспитовий строк один рік.

Також відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України. Як зазначено в частині 3 статті 76 КК України, на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені частиною 2 цієї статті, необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання.

При звільненні від відбування покарання Суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки, передбачені статтею 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На переконання Суду, призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Саме таке покарання сприятиме становленню справедливості, рівності перед законом, забезпеченню добропорядності та відповідальності осіб за вчинювані ними діяння.

5.Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку на підставі угоди.

5.1. Цивільний позов.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

5.2.Процесуальні витрати.

Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 368 та ч. 4 ст. 374 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як вбачається зі наданих прокурором матеріалів витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні складають 3029,12 грн, що підтверджується:

- довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0002802, висновок експерта від 03.09.2024 № СЕ-19/111-24/49147-НЗПРАП, відповідно до якої витрати на проведення експертизи склали 3029,12 грн.

З огляду на ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_4 витрати на проведення експертного дослідження у сумі 3029,12 грн підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про відшкодування інших понесених процесуальних витрат стороною обвинувачення чи стороною захисту не піднімалось.

5.3.Винагорода викривачу.

Підстави для виплати винагороди викривачу у цьому кримінальному провадженні відсутні.

5.4. Спеціальна конфіскація.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації відсутні.

5.5.Заходи забезпечення кримінального провадження.

5.5.1.Запобіжні заходи.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Запобіжні заходи у цьому кримінальному провадженні не застосовувались.

У судовому засіданні прокурор зауважив про відсутність нарікань на процесуальну поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та його належну поведінку під час судового провадження, відтак зазначив про відсутність доцільності обирати обвинуваченому запобіжний захід до набрання законної сили вироку суду. Відтак запобіжний захід обвинуваченому до набрання законної сили вироку суду не обирається.

5.5.2.Арешт майна.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема у випадку непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації щодо майна, на яке накладено арешт.

У цьому провадженні арешт на майно не накладався, а тому відсутні підстави для скасування арешту майна.

5.5.3.Щодо речових доказів і документів.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Постановою старшого слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_6 від 17.09.2024 про визнання речовими доказами та долучення до кримінального провадження, у цьому кримінальному провадженні визнані речовим доказом:

- особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальна маса якої в речовинах складає 0,336 г, яку передано до камери схову речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області. (квитанція №1404);

- сліди папілярних ліній з прозорого зіп-пакету з речовиною, які залишено на зберігання у матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи положення ст. 100 КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України, суд вирішує особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальна маса якої в речовинах складає 0,336 г, яку передано до камери схову речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області. (квитанція №1404) знищити; сліди папілярних ліній з прозорого зіп-пакету з речовиною залишити на зберігання у матеріалах кримінального провадження.

Керуючись статтями 100, 124, 349, 368, 374, 381-382, 395, 475, 532 КПК України, Суд

У Х В А Л И В:

1. ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

1.2. Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі.

1.3. На підставі ч. 2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

1.4. На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

1.5. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

2. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 3029, 12 грн (три тисячі двадцять дев`ять гривень 12 копійок).

3. Документи, надані сторонами, залишити в матеріалах кримінального провадження.

4. Речові докази, а саме:

- особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальна маса якої в речовинах складає 0,336 г, яку передано до камери схову речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області. (квитанція №1404) знищити;

- сліди папілярних ліній з прозорого зіп-пакету з речовиною залишити на зберігання у матеріалах кримінального провадження.

5. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області до Київського апеляційного суду. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

6. Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_7