Провадження №: 1-кс/752/6676/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 146 КК України та частиною четвертою статті 186 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001931 від 21 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2024 року прокурор Голосіївської окружної прокуратури міста ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування.

Клопотання вмотивовано тим, слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві за процесуальним керівництвом Голосіївської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001931, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 та ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою з раніше знайомими ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , умисно, з метою незаконного позбавлення волі людини, вирішили незаконно позбавити волі раніше знайомого їм ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Так, 20.06.2024 приблизно о 13:30 год. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , користуючись автомобілями марки «BMW X5», р.н. НОМЕР_1 та «Mercedes-Benz C-300» р.н. НОМЕР_2 , прибули за місцем проживання ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_2 , для втілення свого злочинного плану, а саме задля виявлення місцезнаходження ОСОБА_8 та незаконного позбавлення його волі.

Реалізуючи єдиний план вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , діючи спільно та узгоджено разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , у вищезазначений день, час та місці побачили ОСОБА_8 , який підійшов до під`їзду будинку за місцем свого проживання.

В подальшому, ОСОБА_5, діючи спільно та узгоджено разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , наказали ОСОБА_8 зайти в під`їзд даного будинку та піднятися до квартири № 237 , де він фактично проживає.

Зайшовши в приміщення квартири за місцем проживання ОСОБА_8 , ОСОБА_5, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , діючи спільно, за попередньою змовою, усвідомлюючи те, що їхні дії носять протиправний характер та вони не мають права позбавляти волі ОСОБА_8 , почали погрожувати останньому фізичною розправою.

Крім того, ОСОБА_5, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , діючи спільно та узгоджено, умисно почали наносити хаотичні удари руками та ногами по тілу ОСОБА_8 , чим спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді: ЗТГ, перелому 8-го ребра зліва, розриву лівої легені, лівобічного пневмотораксу.

Далі, ОСОБА_5, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 огли, діючи згідно заздалегідь складеному плану, покинули приміщення квартири разом з ОСОБА_8 з погрозами застосування повторного насильства, позбавивши останнього можливості обирати за своєю волею своє місцезнаходження та фактично обмежуючи його свободу переміщення.

Після чого, вони помістили ОСОБА_8 проти його волі до автомобілю марки «BMW X5», р.н. НОМЕР_1 , та рушили з місця, чим вчинили незаконне позбавлення волі потерпілого за попередньою змовою групою осіб.

Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в незаконному позбавленні волі за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Крім того, 20.06.2024 приблизно о 14:00 год., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою з раніше знайомими ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , вчинили відкрите заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, в умовах воєнного стану, а саме мобільним телефоном марки «Iphone 12 Pro», який належить потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Так, 20.06.2024 приблизно о 14:00 год., ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , перебували за адресою: АДРЕСА_4 , за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . В момент перебування в приміщенні зазначеної квартири, в ОСОБА_5, ОСОБА_9 , та ОСОБА_7 , виник злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, в умовах дії воєнного стану, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5, перебуваючи в приміщенні вищевказаної квартири, діючи за попередньо погодженим планом з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , шляхом ривка вихватив з рук ОСОБА_8 барсетку, в якій перебував мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro» приблизною вартістю 15000 грн.

Після вказаного, ОСОБА_5, дістав з барсетки мобільний телефон та почав вимагати в ОСОБА_8 пароль від нього. На неодноразові заклики ОСОБА_8 повернути йому назад вказаний телефон, ОСОБА_5 ніяк не реагував та висловлював в його бік разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 погрози застосування фізичного насильства. На відмову ОСОБА_8 надати пароль від його особистого телефону, яким відкрито заволодів ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , останні почали наносити численні, хаотичні удари руками та ногами по голові та тулубу ОСОБА_8 , заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді: ЗТГ, перелому 8-го ребра зліва, розриву лівої легені, лівобічного пневмотораксу.

В подальшому, ОСОБА_5 заховав мобільний телефон ОСОБА_8 до карману своїх штанів та разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 покинув приміщення даної квартири, завдавши ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 15000 грн.

Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

За сукупністю злочинів, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146 КК України та ч. 4 ст. 186 КК України.

У вчиненні даного правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Весела Тарасівка Лутугинського р-ну Луганської обл., громадянин України, українець, офіційно не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимий.

21.06.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

21.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 КК України та ч. 4 ст. 186 КК України.

22.06.2024 слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 19.08.2024.

Постановою виконуючого обов`язки керівника Голосіївської окружної прокуратури м. Києва 15.08.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному проваджені доказами, а саме протоколом протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю потерпілого, протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_14 , протоколом огляду відеозапису, протоколами огляду місця події, протоколами обшуків, довідкою КНП «Олександрівська клінічна лікарня м. Києва» та іншими доказами в своїй сукупності.

В діях ОСОБА_5 , вбачаються ознаки злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 146 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років.

Також, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 4 ст. 186 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

На даний час у кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів.

Двохмісячний строк досудового розслідування закінчується 21.08.2024, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки необхідно: отримати висновок судово-медичної експертизи щодо встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень , а також допитати потерпілих в порядку ст. 225 КПК України в судовому засіданні під час досудового розслідування. Крім того, у кримінальному провадженні необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Провести експертизу та інші слідчі дії у передбачений законом строк не представилося можливим внаслідок особливої складності кримінального провадження та тривалого часу проведення експертизи.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що підозрюваний усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та відповідальність, яку останній може понести за вчинене кримінальне правопорушення, в разі обрання іншого запобіжного заходу у подальшому переховуватиметься від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що підозрюваний в подальшому може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки предмет вчинення злочину на даний момент не знайдений, слід вважати, що підозрюваний може в подальшому знищити його, що свідчить про наявність ризу передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, слід вважати, що підозрюваний в подальшому може незаконно впливати на потерпілого та свідка, у цьому ж кримінальному провадженні, тобто має місце ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також, є достатні підстави вважати, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так обставини вчинення кримінального правопорушення, характеристика особи підозрюваного, а також тяжкість покарання, передбачену санкцією статті КК України інкримінованого підозрюваному, обґрунтовують наявність ризику перешкоджання ним досудовому розслідуванню у інший спосіб.

Разом з тим, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований до підозрюваного у зв`язку з тим, що останній на теперішній момент обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину власності та злочину проти волі, честі та гідності особи.

До підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, проте в оточенні підозрюваного вказані особи, які б могли бути поручителями відсутні.

Зазначене вище може свідчити про те, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та попередити ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Зважаючи на викладене виникла необхідність у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту вдіносно ОСОБА_5 , в межах строку досудового розслідування.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав вказане клопотання та просив задовольнити з огляду на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відмовити в задоволенні клопотання, зазначив що на даний час відпали ризики на які вказує прокурор.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Згідно з ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України, фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Заслухавши думку прокурора, пояснення захисника, підозрюваного, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР № 0001931 від 21.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України.

21 червня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України.

22 червня 2024 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобідний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

15 серпня 2024 року, постановою виконувача обов`язків керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_15 було продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 21.09.2024 року.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку домашнього арешту для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та умови, за яких таке продовження можливе.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України, є ймовірною та може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінують.

Крім того, факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства").

Крім того, слідчим суддею перевірені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під домашнім арештом.

Разом із тим, слідчим у клопотанні зазначено щодо існування відносно ОСОБА_5 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів,які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопрушення;

3)незаконно впливати на свідка та потрепілого;

4)перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно п. 9 листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання в порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до кримінального процесуального законодавства України», виключно «єдиною» метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із дохідністю запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

Враховуючи наведені обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 тяжкого злочину, характер та значну суспільну небезпеку, а також те, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потрепілого, перешкоджати кримінальному провадженню, то з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є продовження строку домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Отже, слідчим суддею встановлено, що обґрунтованість підозри на даній стадії досудового розслідування є достатньою; викладені обставини свідчать про те, що закінчити досудове розслідування у встановлені строки не виявляється можливим, а заявлені ризики не зменшились в частині необхідності забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного, які виправдовують тримання підозрюваного під домашнім арештом.

При цьому слід зазначити, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними («Stogmuller v.Austria»).

На час розгляду клопотання підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий.

У зв`язку з цим, слідчий суддя переконаний, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби.

Саме домашній арешт, як запобіжний захід, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Крім цього, продовжуючи застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту шляхом заборони залишати житло в нічний час доби, слідчий суддя вважає, що такий режим може перериватись необхідністю отримання медичної допомоги та необхідності виконання процесуального обов`язку явки за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, а також необхідності прибути до укриття чи бомбосховища у будь-який час коли лунають сигнали тривоги, які сповіщають населення про повітряну небезпеку.

Керуючись статями 176-178, 194, 309, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у нічний час доби, а саме з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин ранку наступної доби, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прибути до укриття чи бомбосховища у будь-який час коли лунають сигнали тривоги, які сповіщають населення про повітряну небезпеку, в межах строку досудового розслідування, тобто до 21 вересня 2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 21 вересня 2024 року включно.

У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1