СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1661/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.07.2024 за № 0002470, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березівка Розівського р-ну Запорізької обл., українця, громадянина України, який здобув повну середню освіту, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у м. Києві, раніше судимий:

- 12.06.2013 Розівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- 17.12.2013 Куйбишевським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 186; ч. 3 ст. 185; ст. 70, 71 України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

- 28.07.2017 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 186; ч. 3 ст. 185; ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- 07.03.2019 Волноваським районним судом Донецької області за ч. 3 ст. 186; ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- 11.01.2021 Жовтневим районним судом міста Запоріжжя за ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 186; ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, ухвалою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 01.05.2024 звільнений 13.05.2024 від відбування покарання, умовно-достроково строком на 1 рік 6 місяців 23 дні;

- 04.09.2024 Оболонським районним судом міста Києва за ч. 4 ст. 185; ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

інший учасник провадження:

потерпілий - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, 30.07.2024 о 15 год. 00 хв., маючи кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув до квартири АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Представившись волонтером від Київської міської адміністрації, ОСОБА_3 повідомив раніше незнайомому ОСОБА_6 , що для нього та його дружини є матеріальна допомога від мера міста Києва, тим самим забезпечивши собі доступ до приміщення квартири. Того ж дня, приблизно о 15 год. 25 хв., ОСОБА_3 , реалізуючи свій кримінально-протиправний намір, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у приміщенні зазначеної квартири, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе йому завадити, таємно викрав гаманець вартістю 200 грн, у якому були грошові кошти на загальну суму 21 450 гривень та банківські картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , а загалом майна на загальну суму 21 650 гривень. Після чого, ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 21 650 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що 30.07.2024 приблизно о 15 год. 00 хв. він перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_6 . Він підійшов до ОСОБА_6 , представився волонтером від Київської міської адміністрації та повідомив, що для нього і його дружини є матеріальна допомога від мера м. Києва. Після чого, він запропонував піти до місця проживання ОСОБА_6 , а саме: квартири АДРЕСА_2 . Перебуваючи у квартирі потерпілого, він таємно викрав гаманець ОСОБА_6 , в якому були кошти в сумі 21 450 грн 00 к. та банківські картки, після чого пішов з квартири. У цей же день його було затримано працівниками поліції, які вилучили у нього частину викрадених грошових коштів, банківські картки та мобільний телефон, який він придбав за викрадені грошові кошти.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що він 30.07.2024 приблизно о 15 год. 00 хв. ішов до пошти, коли до нього підійшов раніше незнайомий йому ОСОБА_3 , який представився волонтером від Київської міської адміністрації та повідомив, що для нього і його дружини є матеріальна допомога від мера м. Києва. Він (потерпілий) хотів, щоб грошові кошти ОСОБА_3 віддав йому на вулиці, але останній наполіг, що потрібно піднятися до нього додому, бо йому потрібно зробити фото і він хотів дуже пити. Він погодився і вони разом пішли до його квартири, що за адресою: АДРЕСА_4 . Перебуваючи у квартирі, ОСОБА_3 дав йому 290 грн та попросив води. Коли він вийшов по воду до ванної кімнати, то гаманець залишив у кульку на кухні. Також показав, що він кілька разів ходив по воду на прохання ОСОБА_3 . Після цього, ОСОБА_7 пішов, а він виявив крадіжку гаманця, у якому були грошові кошти, банківські та дисконтні картки.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 30.07.2024 о 15 год. 25 хв. вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, а тому його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та розкаянні; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не працює, неодружений, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, також за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше неодноразово судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у межах, установлених у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Також вироком Оболонського районного суду міста Києва від 04.09.2024 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Відтак, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, оскільки вказане кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_3 до ухвалення вироку Оболонським районним судом міста Києва від 04.09.2024 року.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376, 377 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Оболонського районного суду міста Києва від 04.09.2024, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання, а саме: 30 липня 2024 року.

У строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати строк відбування покарання за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 04.09.2024 року.

Речові докази:

- наплічну сумку чорного кольору з особистими речами ОСОБА_3 , яка поміщена до сейф пакету № ЕХР0460971, яка передана на зберігання до кімнати збереження речових доказів Святошинського УП ГУ Національної поліції у м. Києві, - повернути власнику (законному володільцю) ОСОБА_3 ;

- два сліди папілярних узорів, які вилучено з банківських карток, запаковано до сейф пакету № WAR0038909 та передано на зберігання до кімнати збереження речових доказів Святошинського УП ГУ Національної поліції у м. Києві, та три сліди папілярних узорів, які вилучено в ході огляду місця події квартири АДРЕСА_2 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- кошти в сумі 4599 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто дев`ять) грн, які запаковано в сейф пакет № ICR0050250, та передано на зберігання до фінансової установи АТ «УКРГАЗБАНК», - повернути власнику (законному володільцю);

- банківські картки: Ощадбанк з № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 (з фотокарткою), Приватбанк № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ; дисконтну картку «Подяка щодня» (мережі магазинів «Еко маркет») зі штрих-кодами № В473 та № С466; дисконтні картки «Варус» зі штрих-кодом № НОМЕР_4 , дисконтну картку Сільпо «Власний рахунок» № НОМЕР_5 ; чотири паперові цінники, на яких на звороті наявні рукописні тексти, три клаптика паперу з рукописним текстом, гаманець чорного кольору, шкіряний «Braun buffel Germany», картку киянина на ім`я ОСОБА_6 , які передані на зберігання до кімнати збереження речових доказів Святошинського УП ГУ Національної поліції у м. Києві, - повернути власнику (законному володільцю) - ОСОБА_6 ;

- кошти в сумі 5040 (п`ять тисяч сорок) грн, які повернуто потерпілому ОСОБА_6 , - залишити у власника (законного володільця);

- кошти в сумі 290 (двісті дев`яносто) грн, які запаковано в сейф пакет № WAR0038807 та передано на зберігання до фінансової установи АТ «УКРГАЗБАНК», - конфіскувати в дохід держави;

- мобільний телефон «Редмі» в прозорому чохлі, з імеі1: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , з номером телефону НОМЕР_8 , який запаковано до сейф пакету № WAR1322630, який переданий на зберігання до кімнати збереження речових доказів Святошинського УП ГУ Національної поліції у м. Києві, - повернути власнику (законному володільцю).

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн 12 к.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1