Справа № 944/5089/23
Провадження №1-кп/944/656/24
УХВАЛА

30.07.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м.Яворові, клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження в порядку п.2 ч.3 ст.314 КПК України на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000531 від 06.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и в:

у провадженні Яворівський районний суд Львівської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000531 від 06.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою судді від 14.08.2023 за цим провадженням було призначено підготовче судове засідання.

21.11.2023 захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подав письмове клопотання, в якому просив кримінальне провадження №0000531 від 06.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

У підготовчому судовому засіданні захисник заперечив проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта стосовно його підзахисного, посилаючись на доводи, викладені в письмовому клопотанні, вважає, що сторона обвинувачення склала та скерувала обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 332 КК України поза межами строку досудового розслідування кримінального провадження. Тобто, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні 15.05.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру. Зважаючи на те, що відповідно до положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_4 , відноситься до тяжких злочинів, з урахуванням того, що строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні у визначеному процесуальним законом порядку не зупинявся та не продовжувався, а тому такий строк сплив 15.07.2023. При цьому, в обвинувальному акті невірно зазначено, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення саме 14.06.2023, тобто, коли фактично повідомлення про підозру було вручено матері ОСОБА_4 , не за місцем проживання ОСОБА_4 , а за місцем його реєстрації, хоча останній не переховувався від слідства.

Окрім цього, всупереч ст. 109 КПК України, у реєстрі матеріалів досудового розслідування по даному кримінальному провадженні не зазначено відомостей про закінчення кримінального провадження та прийняття рішення про складання обвинувального акту відносно ОСОБА_4 .

Захисник зазначає, що КПК України не передбачає можливості перекваліфікації дій на стадії досудового розслідування, однак, слідчим 12.05.2023 винесено постанову про зміну кваліфікації з ч. 2 ст. 332 КК України на ч. 3 ст. 332 КК України та вказує на недопустимість усіх доказів, здобутих правоохоронцями після отримання фактичних даних, що вказують на необхідність внесення до ЄРДР відомостей про нове кримінальне правопорушення, та, відповідно, похідних доказів.

Окрім цього, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки не містить чіткого формулювання висунутого йому обвинувачення, в тому числі не зазначено детально час та місце скоєння кримінального правопорушення (зазначено тільки час та місце фактичної доставки осіб 05.05.2023 до лісового масиву), що унеможливлює зробити висновок про те де та коли вчинено кримінальне правопорушення.

Зважаючи на викладене захисник просив клопотання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що 15.05.2023 слідчим СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст.ст. 42, 276, 277 та 278 КПК України винесено підозру про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню вказівками, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Однак, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 15.05.2023 слідчим не вручалось у зв`язку із відсутністю підозрюваного за місцем проживання та переховуванням від органу досудового розслідування. Так, 15.05.2023 слідчим винесено повістку про виклик ОСОБА_4 в Яворівський РВП ГУ НП у Львівській області на 18.05.2023 для оголошення повідомлення про підозру, яку цього ж дня вручено під розписку матері ОСОБА_7 16.05.2023 слідчим поштовим зв`язком (рекомендованим листом) ОСОБА_4 скеровано повідомлення про підозру, однак такий лист з вини AT «Укрпошта» був втрачений. Окрім цього, слідчим було направлено повістку про виклик ОСОБА_4 в Яворівський РВП ГУ НП у Львівській області на 23.05.2023 однак такий не з`явився. 14.06.2023 повідомлення про підозру ОСОБА_4 під розпис було вручено його матері ОСОБА_8 . Окрім цього, факт повідомлення про підозру ОСОБА_4 14.06.2023 підтверджується Єдиним державним реєстром досудових розслідувань. 21.06.2023 слідчим СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області винесено постанову про оголошення в розшук ОСОБА_4 та цього ж числа отримано ухвалу Яворівського районного суду Львівської області згідно якої надано дозвіл на затримання останнього. 21.06.2023 на підставі ухвалу Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_4 було затримано в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Солотвино». 22.06.2023 Яворівським районним судом ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Відтак, в обвинувальному акті, який складений 07.08.2023 викладені фактичні обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Враховуючи вищевказане, прокурор вважає, що клопотання подане стороною захисту є безпідставним та таке, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Що стосується клопотання про закриття кримінального провадження №0000531 від 06.05.2023 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, то суд приходить до наступного висновку.

Так відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Статтею 315 КПК України визначені ті питання, які вирішує суд з метою підготовки до судового розгляду. Зокрема: 1) визначає дату та місце проведення судового розгляду; 2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; 3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; 4) розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні; 5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Законодавець, позбавивши сторони права на апеляційне оскарження певних ухвал слідчого судді під час досудового розслідування, не залишив сторони без засобів правового захисту від незаконних або необґрунтованих рішень слідчого судді. Закон надає можливість розглянути ці питання під час судового провадження, передбачивши у ч. 3 ст. 309 КПК України те, що щодо ухвал, які не оскаржуються під час досудового розслідування, можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді. Суд, отримавши такі заперечення має їх розглянути під час підготовчого провадження або під час судового розгляду, в залежності від характеру поставленого питання, і прийняти вмотивоване рішення.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду, що узгоджується зі сталою судовою практикою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (постанови від 03.07.2019 у справі №273/1053/17 (провадження №51-8914км18), від 06.06.2023 у справі №489/6721/21 (провадження №51-4081км22).

Твердження сторони захисту що сторона обвинувачення склала та скерувала обвинувальний акт поза межами строку досудового розслідування кримінального провадження є необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Так, чинний КПК України за наявних в межах означеного кримінального провадження обставин не містить заборони щодо винесення прокурором постанови про відновлення досудового розслідування, так само як і не встановлює обов`язок процесуального керівника у кримінальному провадженні виносити таку постанову.

Відповідно до приписів п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Згідно з вимогами ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Як убачається з матеріалів справи, 15.05.2023 слідчим винесено повістку про виклик ОСОБА_4 в Яворівський РВП ГУ НП у Львівській області на 18.05.2023 для оголошення повідомлення про підозру, яку цього ж дня вручено під розписку матері ОСОБА_7 . Однак такий не з`явився. 18.05.2023 поштою за місце реєстрації ОСОБА_4 скеровано повістку про його виклик в Яворівський РВП ГУ НП у Львівській області на 23.05.2023 для допиту в якості підозрюваного, проте останній для проведення слідчих дій не прибув. 21.06.2023 слідчим СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області винесено постанову про оголошення в розшук ОСОБА_4 . Підстав вважати, що на стадії досудового розслідування ОСОБА_4 неправомірно було оголошено у розшук у суду немає.

23.06.2022 слідчим суддею Яворівського районного суду ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Обставини встановлені вказаною ухвалою були предметом розгляду в апеляційному провадженні, за результатами якого ухвалу слідчого судді залишено без змін. З тексту ухвали Львівського апеляційного суду від 11.07.2023 убачається, що 14 червня 2023 року старшим слідчим СВ Яворівського РВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 повідомлено про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

З огляду на викладене, враховуючи положення КПК України, суд не вбачає підстав вважати, що після повідомлення ОСОБА_4 про підозру до дня направлення обвинувального акту до суду закінчився строк досудового розслідування. Тобто, матеріали обвинувального акта у вказаному кримінальному провадженні скеровано до суду в межах строку досудового розслідування.

Аналізом письмового клопотання захисника обвинуваченого, встановлено, що наведені в ньому доводи стосуються законності прийнятих процесуальних рішень органу досудового розслідування, що виражені у процесуальних формах-документах, які містяться у матеріалах кримінального провадження, з приводу законності прийняття яких та їх наслідків.

Разом з тим, відповідно до ст. 291 КПК України, разом із наданням суду обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та інших, зазначених у вказаній статті процесуальних документів, надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Таким чином, оскільки суду у межах даного кримінального провадження було надано обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки підозрюваного та його захисників про отримання копій обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, то суд, відповідно, не вправі виходити за межі наданих йому нормами КПК України повноважень при проведенні підготовчого судового засідання та вдаватись фактично до оцінки доказів у кримінальному провадженні, їх легітимності та допустимості, які ще фактично суду не надані.

Разом з тим слід зазначити, що КПК України не передбачено заборони щодо винесення слідчим постанови про перекваліфікацію кримінального правопорушення.

Що стосується посилання сторони захисту на те, що обвинувальний акт відносно обвинуваченого не відповідає вимогам ст.291 КПК України, то суд вважає, що підстав для повернення обвинувального акта прокурору не встановлено, з огляду на те, що відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України під час підготовчого судового засідання суд має встановити чи відповідає обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України та чи не містить він положень, що суперечать одне одному. Водночас, перевірка та оцінка фактичних обставин кримінального провадження, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація інкримінованого злочину, є предметом судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.

Таким чином, обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, містить всі необхідні відомості, включаючи виклад фактичних обставин інкримінованого кримінального правопорушення, які сторона обвинувачення вважає встановленими, правову кваліфікацію злочину за нормами КК України та формулювання самого обвинувачення.

З огляду на викладене клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 27, 31-32, 110, 291, 314-316 КПК України, суд,

ухвалив:

у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження в порядку п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1