Справа № 297/1663/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/369/21 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2021 року відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої, громадянки України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

В С Т А Н О В И В:

Вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2021 року, ОСОБА_6 визнано винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначено їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 18.02.2019 року про накладення арешту на майно - ухвалено скасувати.

Речові докази: грошові кошти у сумі 100 доларів США однією банкнотою серії НОМЕР_1 , яка передана на зберігання до ОД АБ «Укргазбанк» - ухвалено конфіскувати в дохід держави.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

06.02.2019 року о 13 годині 00 хвилин, знаходячись у службовому приміщенні вартового шлагбауму (Тил) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходиться по АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи з прямим умислом, маючи заборону виїзду з України у зв`язку із несплатою боргу № Ф-73 від 31.01.2013 перед ІНФОРМАЦІЯ_5 та два Рішення про відмову у перетині державного кордону України, винесених 20.01.2019 начальником першої групи інспекторів прикордонного контролю відділення ІПС « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (тип «А») майором ОСОБА_8 та 05.02.2019 інспектором прикордонної служби - майстром другої групи інспекторів прикордонного контролю відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » старшим прапорщиком ОСОБА_9 , з метою безперешкодного перетину кордону, усвідомлюючи свої протиправні дії, та розуміючи що спілкується із службовою особою - начальником групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_10 , який їй представився, поклала поміж сторінок свого паспорту громадянина України для виїзду за кордон одну банкноту номіналом 100 (сто) доларів США серії FL № «82428039 В» в якості пропозиції неправомірної вигоди за сприяння їй у безперешкодному перетині державного кордону.

У прийнятті пропозиції неправомірної вигоди начальник групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_10 відмовився, попередивши ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за її дії, однак остання, відповівши, що розуміє, що вчиняє протиправні дії, продовжила просити та наполягати на сприяння їй у перетині кордону.

Не погоджуючись з вказаним вироком, захисник обвинуваченої ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказав, що оскаржуваний вирок суду є незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що досліджені судом докази не містять ані окремих, ані в сукупності доказів того, що в діях ОСОБА_6 , в об`ємі пред`явленого обвинувачення, є склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України. Звертає увагу, що відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди настає лише за умови, коли службова особа може вчинити дії або утриматися від дій, завдяки своєму службовому становищу. Просить суд, оскаржуваний вирок суду скасувати, а кримінальне провадження - закрити.

До початку розгляду справи по суті, захисник обвинуваченої ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності у відповідності до вимог ч. 1 ст. 49 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 про звільнення останньої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, вивчивши матеріали кримінального провадження, врахувавши подане захисником обвинуваченої клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, у разі, якщо під час здійснення судового розгляду провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків, відсутність обставин, що порушують їх перебіг.

Відповідно до ст.ст. 284-288 КПК України процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого, згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При з`ясуванні обставин кримінального провадження стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 колегією суддів встановлено, що на час розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції закінчився строк давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Так, відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Зокрема, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули строки давності, передбачені ст. 49 КК України.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), але до набрання вироком суду законної сили.

Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, то судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. У цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання та на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України може звільнити від цього покарання засудженого.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, за ч. 1 ст. 369 КК України, 06 лютого 2019 року.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від п`ятисот до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2021 року, ОСОБА_6 визнано винною та призначено покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу у розмірі 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Оскільки із дня вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення минуло понад 5 років, обвинувачена протягом цього періоду не ухилялася від слідства або суду, 06.02.2019 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, яке є нетяжким злочином та не перериває перебігу давності, ОСОБА_6 може бути звільнена від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд встановлює наявність певного обвинувачення, закінчення відповідних строків, передбачених ст. 49 КК України, і за таких умов зобов`язаний задовольнити клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав. Таку згоду може бути висловлено у відповідному клопотанні про звільнення від кримінальної відповідальності.

Обвинувачена ОСОБА_6 письмово висловила згоду про звільнення від кримінальної відповідальності у поданому захисником клопотанні.

Відповідно до положень ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Зазначені вище обставини є підставою для скасування вироку суду першої інстанції та закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів дійшла переконання, що клопотання захисника обвинуваченої підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 417, 419, 424 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_11 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2021 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 369 КК України - скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, за ч. 1 ст. 369 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №00087 відносно ОСОБА_6 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді