ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/891/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1681/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.185, ст. 126-1 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 23 травня 2024 року стосовно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, статтею 126-1 КК України у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000082 від 06.02.2024, -

в с т а н о в и л а:

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 23 травня 2024 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України судимості не має, визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, статтею 126-1 КК України, та призначено йому покарання: за статтею 126-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік; за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Відповідно до частини 1 статті 70 КК України, визначено ОСОБА_10 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Застосовано до ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" до набрання вироком законної сили та визначено розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 233600 гривень. Строк відбування покарання ОСОБА_10 відраховується з 23 травня 2024 року, зараховано відповідно до частини 5 статті 72 КК України, період тримання під вартою з 23 травня 2024 року по день набрання вироком законної сили, у співвідношенні одному дню тримання під вартою відповідає один день позбавлення волі.

Згідно вироку, у період часу з 08.12.2023 р. по 05.02.2024, ОСОБА_10 , діючи умисно, протиправно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» безпричинно, умисно, систематично вчиняв сварки, в ході яких здійснював психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_11 , з якою проживає однією сім`єю за вищевказаною адресою, шляхом словесних образ або погроз відносно останньої, переслідування та залякування, що призвело до спричинення їй психологічних страждань, та завдання шкоди її психічному здоров`ю у формі емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, втрати можливості повноцінного побуту та відпочинку, заниження самооцінки, втрати позитивних емоцій. Так, 08.12.2023 близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку, в ході якої виражався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_11 , чим принижував її честь та гідність, погрожував фізичною розправою, чим останній спричинив психологічні страждання і погіршення якості життя, у зв`язку з чим постановою Зміївського районного суду Харківської області від 21 грудня 2023 ОСОБА_10 був притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 13.01.2024 близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де повторно вчинив сварку, в ході якої виражався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_11 , чим принижував її честь та гідність, чим останній спричинив психологічні страждання і погіршення якості життя, у зв`язку з чим постановою Зміївського районного суду Харківської області від 24 січня 2024 ОСОБА_10 був притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за ознакою повторності. 05.02.2024 близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив конфлікт зі своєю матір`ю ОСОБА_11 , переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння їй психологічного насильства, що проявлялось у словесних образах, нецензурними словами, які принижують честь і гідність потерпілої, залякування, погрожував фізичною розправою, чим вчинив систематичне психологічне насильство над потерпілою, що призвело до психологічних страждань, погіршення її якості життя, спричинило емоційну невпевненість, завдало шкоди психічному здоров`ю. 20.02.2024, близько 08 год 00 хв, ОСОБА_10 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , переконавшись в тому, що його дії ніким помічені не будуть, діючи таємно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, шляхом вільного доступу, у період дії воєнного стану на території України, який введено із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, продовженого Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ; Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженого Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ; Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ; Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженого Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ; Указом Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженого Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ, Указом Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023, затвердженого Законом України від 07.02.2023 №2915-ІХ, Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023, затвердженого Законом України від 02.05.2023 №3057-ІХ, з 05 год. 30 хв. 20 травня 2023 року, Указом Президента України від 26.07.2023 року №451/2023, затвердженого Законом України від 27.07.2023 року №3275-ІХ, Указом Президента України від 06 листопада 2023 року №734/2023, затвердженого Законом України від 08.11.2023 №3429-ІХ, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в України з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 05 лютого 2024 року №49/2024, затвердженого Законом України від 06.02.2024 року №3564-ЕХ, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в України з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, усвідомлюючи протиправність своїх дій, проник до приміщення спальної кімнати своєї матері ОСОБА_11 звідки викрав блендеру марки: «Gorenje», моделі: «НВС804QW», вартістю - 1229,18 грн. Викраденим майном ОСОБА_10 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 1269/24 від 07.03.2024 на суму - 1229,18 гривень. 27.02.2024, близько 01 год 30 хв, ОСОБА_10 , знаходячись поряд із ринком «Кредо» за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом розбиття вікна проник до місца №10, де переконавшись в тому, що його дії ніким помічені не будуть, діючи протиправно, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, повторно, у період дії воєнного стану на території України, який введено із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, продовженого Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року №2119- ЕХ; Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженого Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ; Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ; Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженого Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ; Указом Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженого Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ЕХ, Указом Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023, затвердженого Законом України від 07.02.2023 №2915-ІХ, Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023, затвердженого Законом України від 02.05.2023 №3057-ІХ, з 05 год. 30 хв. 20 травня 2023 року, Указом Президента України від 26.07.2023 року №451/2023, затвердженого Законом України від 27.07.2023 року №3275-ГХ, Указом Президента України від 06 листопада 2023 року №734/2023, затвердженого Законом України від 08.11.2023 №3429-ІХ, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в України з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 05 лютого 2024 року №49/2024, затвердженого Законом України від 06.02.2024 року №3564-ІХ, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в України з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, усвідомлюючи протиправність своїх дій, викрав звідти кросівки чоловічі, марки «Filla», чорно-білого кольору, 42 розміру, вартістю - 1868 гривень; шуруповерт марки «Grand»», моделі: «Да-12 Li-ion», два акумулятори до вищевказаного шуруповерта, 12V, 2.0Ah, марки «Grand», зарядний пристрій до акумуляторів марки «Grand», спеціальний кейс для транспортування марки «Grand», вартістю - 1174,06 грн,; чоботі чорного кольору марки «Ессо», 43 розміру, моделі: «Sport Style», вартістю - 2950 гривень, майно яке належить ОСОБА_12 . Викраденим майном ОСОБА_10 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 1269/24 від 07.03.2024 на суму - 5992,06 гривень.

Не погоджуючись із вироком суду, прокурор подала апеляційну скаргу, яку в подальшому змінив, де просить закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 за епізодом від 20.02.2024 на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, виключити з мотивувальної частини вироку посилання на вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого частино. 4 статті 185 КК України, за епізодом крадіжки у ОСОБА_12 з кваліфікуючою ознакою повторність, в іншій частині вирок суду - залишити без змін. Апеляційні вимоги прокурор мотивує тим, що 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна) та розмір суми крадіжки, який визначає кримінальну відповідальність за такі дії, змінився. У зв`язку із наведеним кримінальне провадження за епізодом від 20.02.2024 підлягає закриттю. Враховуючи, що епізод від 20.02.2024 підлягає виключенню з вироку суду, за епізодом крадіжки у потерпілого ОСОБА_12 з обвинувачення слід виключити кваліфікуючу ознаку - повторність. Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу зі зміненими доводами, думку обвинуваченого та захисника, суд апеляційної інстанції вважає апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких, відповідно до вимог частини 3 статті 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі частини 2 статті 394, частини 1 статті 404 КПК України, не перевіряє.

Згідно вимог статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями частини 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімума доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені частиною 4 статті 185 КК України, ОСОБА_10 вчинив 20.02.2024 та потерпілій ОСОБА_11 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі: 1229,18 гривень; та 27.02.2024 потерпілому ОСОБА_12 спричинено шкоду в розмірі 5992,06 гривень.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн, а тому з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність у 2024 році є 3028 гривень.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в частині 1 статті 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи, що вартість таємно викраденого ОСОБА_10 чужого майна за епізодом від 20.02.2024 була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме менше 3028 гривень, суд апеляційної інстанції вважає, що, з огляду на передбачений статтею 58 Конституції України і статтею 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та з урахуванням вищенаведеного, вчинене ОСОБА_10 діяння 20.02.2024 не є кримінальним правопорушенням.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи, що відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо права власності - збільшилася, суд апеляційної інстанції вважає, що у даному випадку наявні правові підстави для закриття кримінального провадження в частині вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, за епізодом від 20.02.2024, на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку із чим вирок суду слід змінити, виключивши з мотивувальної частини вироку посилання на вчинення ОСОБА_10 20.02.2024 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України. Закриття кримінального провадження у цій частині тягне за собою необхідність виключення кваліфікуючої ознаки повторність, за епізодом таємного викрадення чужого майна від 27.02.2024. Закриття кримінального провадження в частині вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, за епізодом від 20.02.2024 та виключення кваліфікуючої ознаки повторність, за епізодом таємного викрадення чужого майна від 27.02.2024, не впливає на призначене ОСОБА_10 судом першої інстанції покарання як окремо за кримінальні правопорушення, передбачені частиною 4 статті 185 КК України (епізод від 27.02.2024) та статтею 126-1 КК України, так і за сукупністю вказаних кримінальних правопорушень.

Щодо призначеного ОСОБА_10 покарання, то сторонами кримінального провадження вирок суду в цій частині не оскаржується. Обвинувачений подавав апеляційну скаргу на вирок суду, однак його апеляційна скарга ухвалою Харківського апеляційного суду від 15.08.2024 була повернута обвинуваченому, у зв`язку із пропуском ним процесуального строку на оскарження вироку та відсутністю клопотання про його поновлення.

Разом з тим, перевіряючи вирок суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких порушень при призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому вид та розмір покарання, врахував конкретні обставини справи, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та їх наслідки, а також дані про особу обвинуваченого, наявність обтяжуючої покарання обставини вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. З огляду на те, що судом першої інстанції за частиною 4 статті 185 КК України обвинуваченому було призначене мінімальне покарання, що визначене санкцією цієї статті, та на підставі статті 70 КК України визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, суд апеляційної інстанції з урахуванням усіх обставин справи вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Встановлені судом апеляційної інстанції підстави для зміни вироку суду не впливають на вид та розмір призначеного ОСОБА_10 покарання.

Керуючись статтями 284, 404, 405, 407, 419 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 23 травня 2024 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, за епізодом від 20.02.2024 стосовно потерпілої ОСОБА_11 , та в цій частині кримінальне провадження закрити на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння; за епізодом крадіжки від 27.02.2024 виключити кваліфікуючу ознаку повторність.

В решті вирок Зміївського районного суду Харківської області від 23 травня 2024 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той самий строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Головуючий

Судді