Справа № 462/8673/24
провадження 1-кс/462/2025/24
У Х В А Л А

14 листопада 2024 року слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчої СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про накладення арешту у кримінальному провадженні №0001096 від 13.11.2024 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

встановив:

Слідча СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , №0001096 від 13.11.2024 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, про накладення арешту на майно, а саме на куртку балонову чорного кольору з написом «FUDIAO» 50, яка вилучена 13.11.2024 року у ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовує тим, що 13.11.2024 року близько 12:01 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка», що розташований за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 76, який належить ТОВ ТВК «Львівхолод», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення, за рахунок злочинної діяльності, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, діючи повторно, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, взяв із морозильної камери вказаного магазину 4 пачки масла виробника «Радимо» масою 180 грам, 82 %, вартістю 72,35 гривень кожна, 10 пачок масла виробника «Молочне диво» масою 200 грам, 73 %, вартістю 44,85 гривень кожна, 5 пачок масла виробника «Молокія» масою 180 грам, 73 %, вартістю 72,50 гривень кожна, 5 пачок масла виробника «Молокія» масою 180 грам, 82 %, вартістю 87,75 гривень кожна, котрі заховав у свій рюкзак чорного кольору та вийшов із приміщення магазину. Відтак, ОСОБА_5 вчинив, всі дії, які вважав за необхідне для здійснення таємного викрадення чужого майна (крадіжки). Однак, вийшовши із магазину, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що був викритий у вчиненому працівниками магазину «Рукавичка», незважаючи на їх вимогу зупинитись, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з метою його привласнення та не бажаючи бути затриманим з викраденим майном, почав втікати, чим вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), однак був затриманий. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ТОВ ТВК «Львівхолод» матеріальну шкоду на загальну суму 1539 гривень 15 копійок. В ході проведення досудового розслідування, 13.11.2024 року відповідно до протоколу добровільної видачі ОСОБА_5 добровільно видав куртку, в яку був одягнутий 13.11.2024 під час затримання невідомими особами, вийшовши із магазину «Рукавичка», що розташована у АДРЕСА_1 . При огляді куртки встановлено, що вона чорного кольору, балонова із тканинними вставками на плечах. Наявні дві кишені бічні із замком та закривається на замок. На внутрішній частині куртку біля коміра наявна етикетка із написом «FUDIAO» 50. 13.11.2024 куртку балонову чорного кольору з написом «FUDIAO» 50 визнано речовим доказом. На підставі викладеного, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, про розгляд клопотання були повідомлені належним чином, просили таке слухати без їх участі.

З метою забезпечення арешту майна, з врахуванням положень ч.2 ст.172 КПК України, слід здійснити розгляд клопотання без повідомлення власників майна та осіб, у фактичному володінні яких перебуває це майно, оскільки існує ризик того, що дізнавшись про внесення та розгляд цього клопотання, здійснюватимуться перешкоди у накладені арешту на нього і майно може бути відчужене іншим особам, що унеможливить накладення подальшого арешту, а також унеможливить досягнення мети арешту.

За таких обставин, з урахуванням неприбуття учасників процесу у судове засідання, слідчий суддя вважає за можливе з`ясувати всі обставини під час судового розгляду за їх відсутності.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадженні не здійснювалось (стаття 107 КПК України).

Дослідивши доводи викладені в клопотанні, перевіривши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, включаючи витяг з ЄРДР від 13.11.2024 року, заяву керуючого магазином ОСОБА_6 , протокол затримання від 13.11.2024 року, повідомлення про підозру від 13.11.2024 року, протокол добровільної видачі від 13.11.2024 року, постанова про визнання речовим доказом від 13.11.2024 року, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 13.11.2024 року, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи вищенаведене, оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що вилучений предмет може бути використаний як доказ факту і обставин вчинення кримінального правопорушення, його визнано речовим доказом відповідно до постанови слідчого СВ Відділу поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 13.11.2024, а тому є всі підстави вважати, що вказаний предмет відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому для уникнення можливості приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, відчуження, необхідно накласти арешт.

Керуючись ст. ст. 107, 131, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні №0001096 від 13.11.2024 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а саме на куртку балонову чорного кольору з написом «FUDIAO» 50, яка вилучена 13.11.2024 року у ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1