Справа № 629/3996/24
Номер провадження 1-в/629/100/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Лозова Харківської області подання начальника Лозівського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 від 18.09.2024 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Новоукраїнка, Лозівського району Близнюківської ТГ Харківської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , засудженої:

01.07.2024 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.190 КК України до 1 року пробаційного нагляду,

про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону, -

встановив:

До Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшло подання начальника Лозівського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону стосовно засудженої ОСОБА_5 .

В обґрунтування подання зазначено, що 09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно якого ст.51 КУпАП викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Засуджена ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, подання підтримує та просить його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення подання.

Представник Лозівського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, подання підтримує та просить задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 і 3 ст.74 КК України (п.13 ч.1 ст.537 КПК України).

Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч.3 ст.57, ч.1 ст.58, ч.1 ст.62 КК України), 11, 13, 13-2 ч.1 ст.537 цього Кодексу.

09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Згідно цього Закону, ст.51 КУпАП викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та станом на червень 2024 становило 3028 грн.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01.07.2024 ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.190 КК України до 1 року пробаційного нагляду, де своїми протиправними діями завдала матеріальну шкоду потерпілому в червні 2024 року на суму 928,00 грн., що станом на день вчинення шахрайства складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 3028 грн.).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.3 ст.3, ч.2 ст.4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч.1 ст.5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Наведені висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Таким чином, ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище обвинуваченого.

Ч.2 ст.74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_5 за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01.07.2024 завдала матеріальну шкоду потерпілому на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння шахрайства, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог вказаного Закону не є кримінально-караними на теперішній час, суд доходить висновку про необхідність приведення вироку у відповідність до вимог цього Закону, звільнивши засуджену ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України.

Керуючись ст.539,369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Лозівського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01.07.2024 за ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в семиденний строк з дня проголошення ухвали, а якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_6