Справа № 639/4002/24
Провадження № 1-кп/639/392/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 10.11.2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0001665 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває вищевказане кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 .

До початку судового засідання до суду надійшли клопотання захисника ОСОБА_5 та заяви потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження у відношенні ОСОБА_4 на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілими, повним відшкодуванням обвинуваченим спричиненої матеріальної шкоди.

Крім того, захисник заявила клопотання про скасування арешту майна (згідно наведеного переліку), накладеного ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 12.04.2024 року та про скасування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час судового засідання захисник ОСОБА_5 підтримала заявлені клопотання, зазначила, що обвинувачений повністю відшкодував потерпілим спричинену матеріальну шкоду, злочин, передбачений ч.2 ст. 190 КК України є необережним злочином середньої тяжкості, від двох потерпілих наявні відповідні заяви про відшкодування їм спричиненої шкоди та їх примирення із обвинуваченим, у зв`язку із чим наявні правові підстави для задоволення вищевказаних клопотань.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлені клопотання та просив їх задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотань сторони захисту та потерпілих, вважав їх передчасними та необґрунтованими.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши доводи заявлених клопотань, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч.2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Тобто, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим можливо за таких умов: 1) вчинення особою вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім корупційних злочинів; 2) примирення особи, яка вчинила злочин, з потерпілим. Якщо потерпілими від злочину є кілька осіб, то винний повинен досягти примирення з кожним із потерпілих. Недосягнення примирення хоча б із одним потерпілим виключає можливість застосування ст. 46 КК; 3) відшкодування завданих особою, яка вчинила злочин, збитків або усунення заподіяної шкоди.

Судовим розглядом встановлено, що з 09.07.2024 року в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 10.11.2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0001665 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується, з-поміж іншого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, внаслідок якого заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 6 000 грн., потерпілій ОСОБА_7 - на суму 5 500 грн.

У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

При цьому суб`єктивна сторона даного злочину характеризується виключно умисною формою вини.

Вирішуючи клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, суд зважає на правову позицію ВС, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17 (провадження № 13-66кс18), згідно котрої ВП ВС прийшла до переконання, що право на примирення згідно зі ст. 46 Кримінального кодексу України - це особисте право потерпілого. Воно не може бути ніким присвоєне та не може бути нікому делеговане. Таке право є природним правом людини, нерозривно пов`язаним з нею, та похідним від інших прав людини, зокрема права на життя. Використання права на примирення іншими особами (в тому числі визнаними потерпілими від кримінального правопорушення у кримінально-процесуальному сенсі) є неможливим, оскільки таке право тісно пов`язане з особою, яка безпосередньо постраждала внаслідок вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Під час примирення лише сам потерпілий може виражати свою волю, а не інші особи, які є його представниками або правонаступниками.

Тобто, право на примирення є процесуальним правом особи, реалізація якого здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена іншій особі.

При цьому з огляду на положення ст. 46 КК та ч. 2 і ч. 3 ст. 288 КПК у їх взаємозв`язку для встановлення факту такого примирення обов`язковим є підтвердження потерпілим своєї позиції у суді, що слугує важливою процесуальною гарантією забезпечення добровільності його волевиявлення.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України є умисним нетяжким злочином, тобто не є проступком або необережним нетяжким злочином, клопотання про звільнення ОСОБА_4 на підставі ст. 46 КК України подано як потерпілими, так і адвокатом ОСОБА_5 , яка є захисником обвинуваченого та не може виражати волі самих потерпілих, а також через відсутність у суду відомостей про примирення ОСОБА_4 з усіма потерпілими у даному кримінальному провадженню, то звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України є неможливим, а тому клопотання потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження за вказаних підстав задоволенню не підлягають.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування арешту майна, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 12.04.2024 року було задоволено клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м .Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001665 від 10.11.2023 та накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 14.03.2024 у період часу з 08 год. 17 хв. по 12 год. 42 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , а також в період часу з 12 год. 51 хв. по 13 год. 52 хв. в автомобілі Mitsubishi Space Star, 2002 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , vin- НОМЕР_2 , яке належить ОСОБА_4 , а саме на: банківську карту «Bank for investments and savings» № НОМЕР_3 , банківську карту «Правекс Банк» з № НОМЕР_4 з написом « ОСОБА_4 », банківську картку «Sky Bank» з № НОМЕР_5 з написом « ОСОБА_4», ???банківську картку № НОМЕР_6 , ???банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_7 , ???банківську картку «Правексбанк» № НОМЕР_8 з написом « ОСОБА_4 », дві сім картки оператора стільникового зв`язку з пошкодженнями у вигляді переломів та номерами « НОМЕР_9 та НОМЕР_10 », три картко тримачі оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ України» зі штрих кодом « НОМЕР_11 ; НОМЕР_9 ; НОМЕР_12 », пакування для сім карти оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ України» з мобільним номером НОМЕР_13 , чотири флеш накопичувачі з написами: «Apacer; TOSHIBA 4 GB; GOOD RAM 32», ????жорсткий диск ST 500LM012 S/N S2TDj9BC109721 білого кольору, ????жорсткий диск SAMSUNG P/N НОМЕР_14, ????флеш носій «KINGSTON 32», ????анкета заява № НОМЕР_15 на відкриття та обслуговування картрахунку в АТ «Правексбанк» на ім`я ОСОБА_4 на 3 арк., ????договір карткового рахунку № НОМЕР_16 з АТ «Банк інвестицій та заощаджень» на 3 арк., ????угода заява про надання послуги... в АТ «Скай Банк» на 5 арк., ????мобільний телефон Lenovo S720 з імеі: НОМЕР_17 бірюзового кольору з подряпинами на екрані, ????мобільний телефон МОТО G60 з паролем НОМЕР_18 , імеі 1: НОМЕР_19 ; імеі2: НОМЕР_20 синього кольору, мобільний телефон Black View A8 MAX сірого кольору з імеі1: НОМЕР_21 , іме2: НОМЕР_22 , мобільний телефон «TWOE» Е 280 з імеі: НОМЕР_23 , імеі2: НОМЕР_24 , мобільний телефон «ТWOE» Е 280 імеі: НОМЕР_25 , імеі 2: НОМЕР_26 , мобільний телефон «Honor Magic 5 Lite» з імеі НОМЕР_27 , імеі2: НОМЕР_28 , мобільний телефон «Honor 9X» ieil: НОМЕР_29 , іме2: НОМЕР_30 , мобільний телефон «Samsung Galaxy А03» з імеі: НОМЕР_31 , iMEI2: НОМЕР_32 , планшет «Samsung SMT 561» імеі: НОМЕР_33 з пошкодженнями екрану, планшет «Talk 9X U 65 GT» та номером НОМЕР_34 , ????ноутбук ASUS Х54С з с/н НОМЕР_35 , ????ноутбук SONI модель PSG 71811M S/N НОМЕР_36 , ????системний блок марки «Patriot» модель «RIM 2000» S/N НОМЕР_37 , ????два зарядні пристрої до ноутбуків SONI та ASUS ????купюри номіналом 100 грн у кількості 2 шт. з номерами: ЄЄ2904210, ЄЄ2904204, купюри номіналом 200 (двісті) грн. у кількості 65 шт. з номерами: ЄБ4936492; ГА2551663, ЄЕ9336041; АП5395894; ГГ4230899; БУ3481172; БУ3481173; ГБ 1984421; ЄЮ2216761; АК 6328679; ВД 1230517; ЄД8925257; ЕД 8925258; ЄД8925259; ДВ7837617; ЕЄ0318048; ГЖ8340269; ЄИ5103508;ДА0870218; ВЖ3989075; ГД4290282; ЄГ3748599; ВИ3370897; ДА3686388;ГБ8620079; АН0893157; 3Г6481356; ЗГ 6481357; 3Г6481358; 3Г6481359; 3Г6481355; ЕД8925256; ЕД 6129738; ГВ8936357; АН1309375; ВЛ 1711297; ЄЕ 4376889; EA6761620; ЕД 0149499; БУ7603351; АН 8154569; ЄД0149496; ЕД0149497; ЕД0149498; E39749823; ЗГ6481354; ВЖ2304635; BЄ9167688; ДВ6376499, ЕД8925260, ХД2328984, УЖ7410315, ХА2344887, СК1814568, УР2681811, ЄЕ0535258, Е37714752, Г36177727, ВЄ3920299; грошові кошти номіналом 500 грн. у кількості 65 шт. з номерами: ЗБ7335290, ЗЗ4525539, АН1224735, XЄ0352341, ББ3953051, ВЖ0911971, ЄЗ6733540, ВЖ8313022, ГА6840126, ВЗ7308942, XБ3653334, ХИ8944254, АК7839763, 3Г0859455, ВБ2997285, ВД4839403, ЕА9147679, АД 0659850, XЄ3391426, AH8163553, BC4556107, AM7159265, ЄЗ7211104, EE0472162, ГК9756112, ЗB7408727, B33683851, ГA3008968, ЄД8071699, BC4562523, ГА9396315, АГ3742748, Е35878144, ГК6462213, ГК6462212, BГ8474346, MA8487945, АП8636868, ЛД8626392, ВЕ1595316, БТ3718634, УЖ4040828, АЛ19652882, 3А4324013, ЕЖ0241422, ХЖ2084090, АК7814572, ЗГ5837142, ГЛ2420934, АП5162325, ЄГ6113847, 3А5435554, ГК6493447, EB3106821, ГК1285256, ГК1285255, КУ6397493, ГК6493445, ВУ6397299, ВУ6397499, ВУ6397258, ВУ6397279, ВУ 6397286, ЗБ9730215, ВУ6397253; купюри номіналом 1000 грн. у кількості 15 шт.: ВС5138569, БА5547897, ГК6293203, ГК3485087, ГК6293204, АВ4385780, АН5218720, АЖ6163653, ГТ2362523, АМ2915717, ГК 5046973, ВТ3868612, ВТ8351672, АП8162018, АЛ1612055, сім карту стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з номером 761, тримач для сім картки оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_38 , ???видаткова накладна №36557 з рукописним написом 636788, ??банківська картка «Sense Bank» № НОМЕР_39 , ??мобільний телефон Nomi з імеі НОМЕР_40 , іме2 НОМЕР_41 з сім картою: НОМЕР_42 , шляхом заборони права на користування та розпорядження.

Визначено місцем зберігання майна вилученого майна - камеру схову речових доказів ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Малиновського, 1.

Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування достатніх підстав вважати, що це майно є доказом злочину, та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Вилучене майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням, зокрема, власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На теперешній час судовий розгляд по кримінальному провадженню у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , де вищевказані речі та грошові кошти є речовими доказами, не завершено, судом не було досліджено ані докази сторони обвинувачення, ані докази сторони захисту.

Сторона захисту не надала доказів на підтвердження того, що станом на теперішній час у застосуванні арешту відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Всі питання щодо речових доказів суд вирішує при постановленні вироку, відповідно до вимог ст. 374 КПК України та згідно ч.4 ст. 174 КПК України вирішує всі питання щодо арешту майна.

За таких обставин, суд вважає, що правових підстав для скасування арешту майна не має, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 необхідно відмовити.

Щодо клопотання сторони захисту про скасування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначає, що згідно з ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що 20.03.2024 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою фактичного мешкання: АДРЕСА_1 в період часу з 20:00 год. до 07:00 год. наступного дня.

ОСОБА_9 порушив накладені на нього ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 20.03.2024 процесуальні обов`язки, зник з місця мешкання.

26.04.2024 постановою слідчого СВ ВП № 2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області зупинено досудове розслідування, підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 29.04.2024 надано дозвіл на затримання з метою приводу до суду підозрюваного ОСОБА_4 для участі у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

14 травня 2024 о 07-28 годині ОСОБА_4 затримано на підставі ухвали суду в порядку ст.191 КПК України в м.Суми.

14.05.2024 постановою слідчого СВ ВП № 2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області досудове розслідування відновлено у зв`язку із встановленням місця знаходження підозрюваного ОСОБА_4 .

Надалі, стосовно ОСОБА_4 ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 15.05.2024 року обрано захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

В подальшому ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 27.05.2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 02.07.2024 року включно.

Надалі, ухвалами Ленінського районного суду м. Харкова від 28.06.2024 року та Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.08.2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 14.10.2024 року включно.

Підставою для застосування та продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 було існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів.

Згідно ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.5 ст.201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням обвинуваченого чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду, або зменшення встановлених ризиків, що пов`язано з плином судового розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 4 епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, останній з яких є нетяжким злочином проти власності, санкцією якого передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі до 3 (трьох) років.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

При вирішенні питання щодо скасування запобіжного заходу відносно обвинуваченого суд враховує положення п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, а також наявність на теперішній час ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що полягають у наступному. Так, обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

За вищенаведених обставин інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, переховування від суду.

Стороною захисту на теперішній час не доведено, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, зменшились або відпали в такому обсязі, що є достатніми для переконання суду в необхідності обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Крім того, суд зазначає, що у своєму клопотанні захисник не посилається на нові обставини, які не були предметом судового розгляду при вирішенні попереднього клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому,в зв`язку із чим клопотання сторони захисту є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є дієвим та забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.46 КК України, ст.ст. 174, 177, 178, 201, 284, 285, 331, 369-372, 376, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотань потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у відношенні ОСОБА_4 на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілими - відмовити.

У задоволенні клопотань захисника ОСОБА_5 про скасування арешту майна (згідно наведеного у клопотанні переліку), накладеного ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 12.04.2024 року та про скасування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1