УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника- адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рівне обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000991 від 31.03.2023 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ухилився від призову за мобілізацією. Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на всій території України введено воєнний стан та оголошено мобілізацію.

27 лютого 2023 року військовозобов`язаний ОСОБА_4 пройшов військово-лікарську комісію, та відповідно до довідки військово лікарської комісії №12/526 від 27 лютого 2022 року був визнаним придатним до військової служби.

У подальшому, 17 березня 2023 року ОСОБА_4 під особистий підпис отримав повістку, тобто був належним чином повідомленим про необхідність з`явитись о 21:00 год. 19.03.2023 у ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшої відправки на військову службу під час загальної мобілізації до військової частини НОМЕР_1 .

Однак, ОСОБА_4 достовірно володіючи інформацією про час відправки до військової частини для проходження військової служби та місце розташування збірного пункту, всупереч вимогам ст.65 Конституції України, ст.ст.1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», Указу Президента України № 758/2022 від 7 листопада 2022 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», не маючи поважних причин та правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, не прибув 19.03.2023 о 21:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки до військової частини НОМЕР_1 , для проходженням військової служби за загальною мобілізацією, внаслідок чого ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ст.336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 перестав бути суспільно небезпечною особою. Клопотання мотивувала тим, останній не судимий, і є таким, що вперше вчинив нетяжкий злочин. Згідно з випискою-епікризом із медичної картки стаціонарного хворого із КП «Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» Рівненської обласної ради ОСОБА_4 встановлений діагноз (основний): "Кишкові спайки (зрощення) з непрохідністю". У зв?язку із тим, що лікування та терапія не надали бажаних результатів, у квітні 2024 року ОСОБА_4 встановлена III група інвалідності за загальним захворюванням з ураженням внутрішніх органів. Захворювання, що призвело до встановлення інвалідності, значно вплинуло на повсякденне життя ОСОБА_4 , він регулярно проходить медичні обстеження у профільних лікарів, приймає лікарські засоби, призначені лікарями; через характер захворювання він має обмеження щодо пересування та трудової діяльності. ОСОБА_4 звернувся до комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про надання йому відстрочки у зв?язку з інвалідністю та отримав таку відстрочку, а тому не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Заявлене клопотання підтримала повністю та просила звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст.48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки та закрити кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав та пояснив, що дійсно є інвалідом ІІІ групи та не підлягає мобілізації на військову службу, раніше не судимий, тому просив звільнити його від кримінальної відповідальності.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання та вказав, що обстановка змінилася, обвинувачений, є інвалідом ІІІ групи та має відстрочку, а тому не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, тому клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, підлягає до задоволення.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до таких висновку.

Відповідно до ст.48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Вказана норма передбачає дві окремі самостійні умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності, або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст.48 КК України у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 лютого 2021 року у справі №953/21593/19, провадження №51-5619км20).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов?язані, серед іншого, котрі визнані в установленому порядку особами з інвалідністю.

Приписи частини другої статті 23 цього Закону визначають, що під час мобілізації особи з інвалідністю можуть бути прийняті на військову службу за контрактом.

Із наведених норм Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» слідує, що особи з інвалідністю, причому незалежно від групи інвалідності, можуть проходити військову службу під час мобілізації лише за власним бажанням і за контрактом.

З поданого клопотання та долучених документів вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_4 встановлена III група інвалідності за загальним захворюванням з ураженням внутрішніх органів, він регулярно проходить медичні обстеження у профільних лікарів, приймає лікарські засоби, призначені лікарями; через характер захворювання він має обмеження щодо пересування та трудової діяльності, у зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_4 отримав відстрочку, а тому не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Вказані обставини підтверджуються відповідними копіями документів долучених до матеріалів справи.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, не судимий, розлучений, характеризуються позитивно, інвалід ІІІ групи за загальним захворюванням, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 перестав бути суспільно небезпечним, тому суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Постановою про приєднання до матеріалів досудового розслідування предметів як речових доказів від 12.06.2023, а саме: розписку ОСОБА_4 на 1 арк. розміром 15х6 см (аркуш білого паперу); картка обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного №12/526 на 1 арк. (аркуш білого паперу); довідка військово-лікарської комісії №12/526 на 1 арк., визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000991 від 31.03.2023 року.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 17.06.2020 року у справі №598/1781/17, оскільки процесуальні витрати, понесені у кримінальному провадженні не є збитками, то такі витрати повинні бути розподілені судом у межах розгляду того кримінального провадження, у ході розгляду якого вони виникли.

Кримінально-процесуальний кодекс України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Наведене узгоджується із правовим висновком в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №598/1781/17 (провадження №13-47кс20).

Згідно ч.1 ст.126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою суду.

Пунктом 3 ч.1 ст.118 КПК України передбачено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які складаються з витрат на залучення експерта в розмірі 3 020,48 грн., слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави, оскільки закриття кримінального провадження на підставі ст.48 КК України не є реабілітуючою обставиною.

У відповідності до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 48 КК України, ст. ст. 284 ч.2 п.1, 286 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.336 КК України, на підставі ст.48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження, внесене 31 березня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000991, закрити.

Речові докази - розписку ОСОБА_4 на 1 арк. розміром 15х6 см (аркуш білого паперу); картку обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного №12/526 на 1 арк. (аркуш білого паперу); довідку військово-лікарської комісії №12/526 на 1 арк., які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 3020, 48 гривень.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з моменту оголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1