печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000965 від 02.11.2023 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не адвоката, не депутата, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування заявленого клопотання вказує, що с лідчою групою Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000965 від 02.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 4 ст. 425, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України та за підозрою:

-начальника Управління персоналу штабу оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сухопутних військ Збройних Сил України полковника ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України;

-начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 » полковника ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України;

-заступника начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки - начальника сектору комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 » полковника ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України;

-заступника начальника територіального центру комплектування та соціальної НОМЕР_1 - начальника сектору мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 » полковника ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України;

-начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України;

-начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України;

-начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425, ч. 5 ст. 426-1 та ч. 3 ст. 368 КК України.

Наказом Командувача сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 22.09.2023 № 859, полковника ОСОБА_5 призначено на посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Згідно з наказом ІНФОРМАЦІЯ_5 (по стройовій частині) від 03.10.2023 № 279, полковника ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 , на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_5 (по стройовій частині) від 10.10.2023 № 287, полковник ОСОБА_5 приступив до виконання обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до нормативно-правових документів держави та посадової інструкції, ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати всі дії, направлені на керівництво ІНФОРМАЦІЯ_6 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також підпорядкованими йому територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, що перебувають на території Черкаської області.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 був наділений достатніми повноваженнями для здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, він мав вичерпні можливості для здійснення контролю та організації роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також підпорядкованих йому територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

До числа основних завдань, покладених на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, є постачання людських мобілізаційних ресурсів до навчальних центрів та військових частин Збройних Сил України. Особливої важливості така діяльність набуває в умовах дії особливого правового режиму воєнного стану.

З цією метою ОК «ІНФОРМАЦІЯ_2» щомісячно видає мобілізаційні розпорядження, в яких визачаються кількісні та цільові показники постачань, а також надаються відповідні доручення і вказівки в організації такої діяльності.

В свою чергу, обласні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, у межах відповідальності, щомісячно складають акти про хід виконання мобілізаційних розпоряджень.

Відповідно до актів з постачання людських мобілізаційних ресурсів територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Черкаської області за серпень, жовтень, листопад, грудень 2023 року та січень 2024 року, мають місце щомісячні зриви мобілізаційних розпоряджень, обсяг виконання яких, в кращому випадку, коливався у межах 40-50 відсотків.

Також, на виконання розпорядження тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу - заступника Командувача військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 31.08.2023 № 502/2/1/2/1956дск, ІНФОРМАЦІЯ_7 підготовлено аналіз виконання завдань з призову людських мобілізаційних ресурсів до навчальних центрів та військових частин у серпні 2023 року.

Зазначеним аналізом констатовано, що в районних ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) та підпорядкованих їм відділах районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки продовжується безвідповідальне ставлення до виконання завдань з призову людського ресурсу до військових частини НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

Також аналізом відзначається систематичне невиконання мобілізаційних завдань у постачанні людського ресурсу до військової частини НОМЕР_2 , що набуло ознак тенденції практичного невиконання.

Таким чином, начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 оперативного командування «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщеннях центру за адресою: АДРЕСА_1 , у період з серпня 2023 року по січень 2024 року недбало ставлячись до служби, не забезпечив належний контроль та не прийняв управлінських рішень щодо припинення систематичного невиконання планів постачанням людських мобілізаційних ресурсів до навчальних центрів та військових частин Збройних Сил України.

У жовтні, листопаді 2023 року та у січні 2024 року у звітніх актах до ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за підписом ОСОБА_5 зазначено систематичне невиконання планів постачання людських мобілізаційних ресурсів до окремих навчальних центрів та військових частин Збройних Сил України.

У викладених умовах, підпорядковані ОСОБА_5 посадові особи, а саме: заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 - начальник сектору комплектування ОСОБА_8 , заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 - начальник сектору мобілізаційно-оборонної роботи ОСОБА_9 , начальник ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_11 , начальник ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_13 , начальник ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_12 , заступник начальник ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_14 , начальник ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_15 , начальник ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_16 , діючи у період з 24.02.2022 по 09.01.2024 здійснили ряд порушень вимог законів, інших нормативно-правових та керівних документів, в частині управління, контролю, організації та виконання мобілізаційних процесів, а також неналежним чином виконували свої функціональні обов`язки і допустили недбалість та перевищення службових повноважень, кожен - окремо у межах персональної відповідальності за штатною посадою, що спричинили шкоду належному забезпеченню комплектування та формування окремих частин, які виконують спеціальні завдання у складі Збройних Сил України, викликали недовіру цивільного населення до ІНФОРМАЦІЯ_7 з питань виконання Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», дискредитацію мобілізаційного процесу в цілому, а також сприяли утворенню негативного іміджу військової служби та підриву її авторитету як серед військовослужбовців, так і в суспільстві в цілому.

У викладених умовах, ОСОБА_5 допустив порушення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з питань обліку та відмобілізування військовозобов`язаних.

Так, 17.11.2023 перебуваючи у службовому кабінеті ІНФОРМАЦІЯ_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час зустрічі з начальником безпеки АТ «Черкасигаз» ОСОБА_17 , на повідомлення останнього «Он у нас начальник всей диспетчерской службы», «а кто ж у нас будет будет етим заниматься?», «И те люди специалисты которых мы забирает на филию, я прошу их забронировать, чтоб их не трогали пока мы их бронировать будем», «Ну нам на бронь надо его поставить», «так давайте говорите, будем совмесно по етому вопросу делать», «Ну минимум месяц», о 13 год. 49 хв. 17.11.2023 ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_17 : «Даю…три недели. Хватит?», «Хорошо, ровно месяц», «Я вас услышал.

По мальчику этому мы решим!», чим сприяв військовозобов`язаному ОСОБА_18 в ухиленні від мобілізації.

Об`єктивний зміст повідомлень ОСОБА_17 , адресованих ОСОБА_5 , вербалізує необхідність відстрочки співробітника « ОСОБА_19 » (« ОСОБА_18 ») у контексті перебігу мобілізаційних заходів, а також вираження готовності до узгоджених дій, спрямованих на позитивне вирішення вказаного питання («Ну нам на бронь надо его поставить», «так давайте говорите, будем совмесно по етому вопросу делать»).

Об`єктивний зміст повідомлень ОСОБА_5 , адресованих ОСОБА_17 у контексті звернення щодо сприяння певній особі ухиленню від призову на службу в армію («Он у нас начальник всей диспетчерской службы», «а кто ж у нас будет будет етим заниматься?», «И те люди специалисты которых мы забирает на филию, я прошу их забронировать, чтоб их не трогали пока мы их бронировать будем», «Ну минимум месяц»), виражає значення згоди на відтермінування мобілізації «Даю…три недели. Хватит?», «Хорошо, ровно месяц», «Я вас услышал. По мальчику этому мы решим!».

Відповідно до облікової картки, картки обстеження та медичного огляду, військовозобов`язаний ОСОБА_18 рядового складу, 14.11.2023 визнаний обмежено придатним до військової служби.

Відповідно до наказу ОСОБА_20 від 25.01.2024 № 2312, військовозобов`язаному ОСОБА_18 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на шість місяців до 25.07.2024.

Також встановлено, що о 17 год. 13 хв. 28.12.2023 під час телефонної розмови з абонентським номером НОМЕР_6 , який належить депутату Черкаської обласної ради ОСОБА_21 , на повідомлення останнього уточнене: «Дивіться НОМЕР_7 в мене єсть головний інженер ОСОБА_22 , і там шось якісь розборки йдуть, шось в армію хочуть забрать, в мене 46 чоловік в армії зараз на сьогоднішній день. Я з ОСОБА_23 впринципі говорив в п`ятницю на сесії, він сказав шо: "харашо, нема питань, питання закриєм, ну чомусь я так понімаю, шо там питання не закрито», «Шо мені треба зробить, для того?», ОСОБА_5 о 17 год. 21 хв. 28.12.2023 повідомив ОСОБА_21 : «Ало, всьо, питання вирішене, хай працює».

Повідомлення ОСОБА_21 , інтенцією яких є отримання інформації щодо особи « ОСОБА_22 » у контексті перебігу мобілізаційних заходів, зміст якого на підтекстовому рівні виражає спонукання сприяти непризову на службу в армію: «…в мене єсть головний інженер ОСОБА_22 , і там шось якісь розборки йдуть, шось в армію хочуть забрать…», «Шо мені треба зробить, для того?», а також вербалізує сприяння ОСОБА_5 у позитивному «вирішенні питання»: «Ало, всьо, питання вирішене, хай працює».

Крім того, 17.11.2023 на доповідь невстановленого військовослужбовця: «Ну ОСОБА_24 начав питать: А чого воно ж все в законодавстві? Опять те саме? В законодавстві прописано, чого ви його сюди в розпорядження кидаєте, воно ж в чинному законодавстві все прописано, так само хто уповноважить осіб? Кажу згідно постанови 1456, уповноважена особа це спільним наказом призначена ОВА і військового управління, це у нас товаріщ ОСОБА_25 - планується. Установчі документи пішли на затвердження, якщо він буде він може дати…наказом…віддати уповноважену особу, яка можеть здійснювати перевірку речей і всього-всього-всього. Він каже так це ж в постанові прописантак а кажу: а в розпорядженні, ми в розпорядженні прописуєм, шо зобов`язує начальника ТЦК, начальника головного управління національної поліції, голів РВА, голів ОТГ і всіх. Воно понятно шо в чинному законодавстві…Якщо брати нам чинне законодавство, то ми взагалі не можем нічого включить в розпорядження. Ну логічно…ну опять же- почитаймо, ми будеми розбиратися … Ну кажу це проект розпорядження, як ми це бачимо, а як ви бачите це вже інше питання», ОСОБА_5 у період з 14 год. 27 хв. по 14 год. 31 хв. 17.11.2023 віддав усний наказ заступнику начальника ТЦК та СП - начальнику сектору мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 » полковнику ОСОБА_9 добитися зміни позиції юриста шляхом шантажу - організувати пошук компромату та протиправного переслідування родини юриста.

Також ОСОБА_5 о 13 год. 43 хв. 25.12.2023 віддав вказівку заступнику начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 - начальнику сектору мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 » полковнику ОСОБА_9 щодо незаконної відстрочки від мобілізації військовозобов?язаного ОСОБА_26 , а саме надіслав ОСОБА_9 фотографію повістки на ім`я ОСОБА_26 , якою останнього зобов`язано прибути 28.12.2023 о 09 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , з уточненням: ОСОБА_27 , прохання відкласти - дорожники просять, ключовий гравець».

Повідомлення не вчиняти будь-яких дій у контексті перебігу мобілізаційних заходів стосовно особи « ОСОБА_26 », супроводжене зображенням повістки ОСОБА_27 , прохання відкласти - дорожники просять, ключовий гравець»;

Разом з цим, ОСОБА_5 о 13 год. 15 хв. 09.01.2024 віддав вказівку начальнику ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_12 щодо незаконної відстрочки від мобілізації військовозобов?язаного ОСОБА_26 , а саме надіслав ОСОБА_12 фотографію повістки на ім`я ОСОБА_26 , якою останнього зобов`язано прибути 28.12.2023 о 09 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , з уточненням: «Не чіпайте його зовсім Зрозуміло».

Відповідно до облікової картки, військовозобов`язаний ОСОБА_26 сержантського і старшинського складу, найменування посади та військово-облікова спеціальність: «Контролер Комендатур і контрольно-пропускних пунктів», підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

12.07.2024 за вказаними обставинами злочинної діяльності, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити. Вказує, що підставою продовження строку дії запобіжного заходу є запобігання, зазначених у пп. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків.

Підозрюваний та його захисники проти клопотання заперечували, просили відмовити у його задоволенні. Щодо підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, захисник наголосив, що вважає її необгрунтованою.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строк.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати особу у вчиненні кримінальних правопорушень повністю підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме:

- матеріалами Третього оперативного відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, які стали підставою для початку досудового розслідування;

- протоколами обшуку приміщень ІНФОРМАЦІЯ_13 ;

- протоколами тимчасового доступу до речей і документів;

- протоколами огляду, зокрема смартфонів підозрюваних та інших фігурантів кримінального провадження;

- матеріалами Третього оперативного відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, які отримані на виконання доручень слідчого у кримінальному провадженні;

- протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків , передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 2 вказаної статті покладає обов`язок на слідчого суддю постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України за своїм змістом та на даному етапі сумнівів щодо її законності або порушення порядку вручення не викликає.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини , суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Зокрема, за змістом п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі Нечипорук і Йонкало проти України термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі Мюррей проти Об`єднаного Королівства від 28.10.1994, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30.08.1990).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Крім того, питання обгрунтованості підозри вирішувалось слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що згідно вимог чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованою підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Виходячи зі змісту ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Звертаючись з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, прокурор при розгляді клопотання довів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та існування ризиків у кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Разом з тим, клопотання не містить належного обгрунтування не можливості застосувати більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків, визначених в клопотанні.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, його вік, стан здоров`я, майновий стан, постійне місце проживання, належну процесуальну поведінку вважаю, що у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить адекватне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1ст. 177 КПК України.

В той же час, слідчий суддя враховує те, що у зв`язку з тривалістю дії застосованого запобіжного заходу рівень ймовірності реалізації ризиків, передбачених ст. 177 КПК України дещо зменшується.

Окрім цього, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, вважаю за необхідне, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на нього обов`язки в межах строку досудового розслідування, а саме: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України, утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177,179,181,193 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Застосувати у кримінальному провадженні № 0000965 від 02.11.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на підозрюваного в межах строку досудового розслідування, тобто до 10 жовтня 2024 року, такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що у разі невиконання покладених на підозрюваного обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора та слідчого у кримінальному провадженні № 0000965 від 02.11.2023 року.

Ухвала в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1