справа № 619/6176/24
провадження № 1-кс/619/882/24
УХВАЛА

іменем України

13 серпня 2024 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 перевіривши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

12.07.2024 до Дергачівського районного суду Харківської області надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скарга мотивована тим, що заявниця неодноразово зверталася із заявами на дії колишнього чоловіка ОСОБА_3 : справи № 2034 від 12.03.2024; № 3269 від 12.04.2024; № 5131 від 7.06.2024; 19.07.2024 знову подала заяву до поліції, яку зареєстровано за № 6923 від 20.07.2024, до якої додала висновок судово-медичної експертизи № 539-2023 від 14.08.2023, котра підтверджує те, що ОСОБА_3 регулярно знущається над нею, б`є. 6.06.2024 ОСОБА_3 знову вдарив її, вона викликала наряд поліції, який стосовно ОСОБА_3 склав протокол АА №011097 від 6.06.2024 і вона звернулася до лікаря, консультативний висновок спеціаліста від 13.06.2024, який вона також додала до заяви. Однак, в порушення вимог ст.214 КПК України, відомості за вказаною заявою про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не внесені, не повідомлено про початок досудового розслідування, витяг з ЄРДР не надано.

Перевіривши скаргу з доданими додатками слідчий суддя вважає, що скарга підлягає поверненню з таких підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Так, главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст.303КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягаєу невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а такожу нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Початок обчислення строку на оскарження залежить від предмета скарги: строк подання скарги на постанову слідчого, прокурора починається з дня отримання особою її копії, а строк оскарження інших рішень, дій або бездіяльності починає спливати з моменту прийняття рішення, вчинення дії або допущення бездіяльності.

Отже, при оскарженні бездіяльності, обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який встановлено КПК України для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії (п. 5 Інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 №1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування»).

Відповідно до ст.113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно зі ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Відповідно до ч. 1ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Згідно зі ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк небільше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Однак, як вбачається з матеріалів долучених до скарги, 19.07.2024 ОСОБА_2 звернулася до відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області з заявою про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

Згідно зі ст. 220 КПК України відповідне клопотання слідчий зобов`язаний був розглянути не пізніше 22.07.2024, отже строк бездіяльності в даному випадку, враховуючи положення КПК України та роз`яснення ВССУ, необхідно обчислювати саме з 23.07.2024, тобто з дня, що настає після останнього дня, який встановлено КПК України для вчинення слідчим/прокурором відповідної дії.

Однак, як вбачається безпосередньо із самої скарги, остання була подана до суду 12.08.2024, тобто з порушенням відповідного строку на оскарження, оскільки останній день для подання скарги на бездіяльність слідчого сплив 02.08.2024.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

В той же час, за змістом п. 3 ч. 2 ст.304 КПК України питання про поновлення пропущеного строку передбаченого ч. 1 ст.304 КПК України слідчий суддя вирішує лише за клопотанням чи заявою особи, яка звернулася зі скаргою.

Отже, поновити особі, яка подала скаргу строк на оскарження вказаної бездіяльності не вбачається можливим, оскільки останній не може бути продовжений з ініціативи суду і підлягає поновленню, за наявності відповідних підстав, виключно за клопотанням особи, яка не встигла вчинити певну процесуальну дію.

Бездіяльність слідчого в даному випадку не може бути триваюча, оскільки дію, яку мав вчинити слідчий визначена чітким строком та враховуючи чіткі строки для оскарження такої бездіяльності та принцип правової визначеності не можна стверджувати, що порушення є триваючим, навіть враховуючи, те що дії не вчинені слідчим й після строків встановлених КПК України.

Враховуючи, що процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності, що узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 14.06.2018 (справа № 127/2025/17), а також з огляду на відсутність заяв/клопотань про поновлення пропущеного строку, слідчий суддя дійшов до висновку, що при зверненні до суду із даною скаргою, було пропущено передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України строк на оскарження бездіяльності слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.21, 28, 113, 116, 117, 220, 303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку КПК України.

Копію ухвали разом зі скаргою та усіма додатками до неї невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1