печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, що заявила відвід - підозрюваного ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката: ОСОБА_6 ,

підозрюваного: ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката: ОСОБА_8 ,

перекладача: ОСОБА_9 ,

перекладача: ОСОБА_10 ,

слідчого: ОСОБА_11 ,

слідчого судді: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву підозрюваного ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_12 від розгляду справи № 757/52514/24-к за клопотанням старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України капітана поліції ОСОБА_13 , погодженого заступником Генерального прокурора ОСОБА_14 , про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001317 від 14.07.2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_12 надійшло провадження № 757/52514/24-к за клопотанням старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України капітана поліції ОСОБА_13 , погодженого заступником Генерального прокурора ОСОБА_14 , про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001317 від 14.07.2023 року.

Так, в судовому засіданні з розгляду вказаної скарги, підозрюваний ОСОБА_3 , заявив відвід слідчому судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_12 від розгляду справи № 757/52514/24-к. Свою заяву мотивує тим, що слідчий суддя ОСОБА_12 не надає можливості висловлювати свою думку учасникам судового розгляду та не вирішує питання підсудності даного кримінального провадження. Вказані обставини, на думку підозрюваного, викликають сумнів у неупередженості слідчого судді під час розгляду клопотання.

Згідно ст. 107 КПК України, під час розгляду заяви здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Особа, що заявила відвід - підозрюваний ОСОБА_3 , його захисник - адвокат ОСОБА_6 , підозрювані ОСОБА_5 , ОСОБА_4 підтримали заявлений відвід та просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 поклались на розсуд суду.

Слідчий щодо заявленого відводу заперечував, просив відмовити.

Слідчий суддя ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилась, про день, час, місце розгляду заяви повідомлялась у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 26, 81 КПК України, слідчий суддя визнав за можливе розглянути заяву про відвід за відсутністі не з`явившися осіб.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши заяву про відвід, слідчий суддя дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Підстави для відводу слідчого судді визначені у ст.ст. 75, 76 КПК України.

Відповідно до статті 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Статтею 76 КПК України визначено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Проаналізувавши наведені норми, зважаючи на презумпцію неупередженості судді, слідчий суддя зазначає, що судовим розглядом не встановлено, а особою, яка заявила відвід, не доведено наявність обставин, які б викликали сумнів в неупередженості слідчого судді ОСОБА_12 і унеможливлювали винесення нею об`єктивного судового рішення. Заявлений відвід жодним чином не мотивований, не містить будь-яких належних та підтверджених даних, які б свідчили про неупередженість та необ`єктивність слідчого судді ОСОБА_12 .

За таких обставин, правові підстави для задоволення заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_12 відсутні. Отже, заява про відвід слідчого судді ОСОБА_12 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви підозрюваного ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_12 від розгляду справи № 757/52514/24-к за клопотанням старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України капітана поліції ОСОБА_13 , погодженого заступником Генерального прокурора ОСОБА_14 , про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001317 від 14.07.2023 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1