СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6671/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні - Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000073, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року прокурор у кримінальному провадженні - Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000073 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, знаходиться кримінальне провадження за № 0000073 від 31.07.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи фізичною особою-підприємцем, перебуваючи у трудових відносинах на підставі договорів із найманими працівниками, які сприяють йому у здійсненні підприємницької діяльності, вчиняючи щодо них організаційно-розпорядчі повноваження (право ставити перед ними певні завдання, визначати розмір заробітної плати, розпорядок робочого дня, застосовувати дисциплінарні стягнення тощо), тобто являючись службовою особою, за попередньою змовою із невстановленими слідством особами, організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України та здійснювали керівництво такими діями за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 будучи фізичною особою-підприємцем та здійснюючи діяльність у сфері надання транспортних послуг та перевезення пасажирів, у порушення вимог Порядку в`їзду осіб на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї, встановлених у ст. 10 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" п.п.8,19 "Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1455 від 29 грудня 2021 року, спільно із невстановленими слідством особами, організували перевезення громадян України поза межами контрольних пунктів в`їзду-виїзду, на яких здійснюється прикордонний контроль. З цією метою останні створили у месенджері «Телеграм» закриту групу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де розміщували оголошення про здійснення пасажирських перевезень із м. Києва до м. Донецька, який із 2014 року є тимчасово окупованою територією України та у зворотному напрямку.

В ході досудового розслідування встановлено, що упродовж 2023-2024 років автобусами, які використовує ОСОБА_4 організовано регулярний рух по маршруту Київ-Донецьк, із відправкою автобусів від станції метро «Житомирська» та Південного залізничного вокзалу у м. Києві . При цьому, з метою уникнення перетину кордону України у визначених пунктах пропуску на тимчасово окуповану територію Донецької області останні організували маршрут руху автобусів через Республіку Польща та Республіку Білорусь. Надалі, всі пасажири автобусів перетинали кордон через офіційні пункти пропуску із території Республіки Польща до території Республіки Білорусь, звідки, користуючись авіасполученням « Мінськ-Москва », прибували до м.Москва, де на них чекав завчасно підготовлений автобус для подальшого доставлення у м. Донецьк чи інших населених пунктів на тимчасово окупованій території Донецької області, по ходу руху автобуса. При цьому, транспортні засоби, у яких здійснювалось перевезення пасажирів, що виїхали з підконтрольної Уряду України території до м. Донецька через територію російської федерації здійснювалось іншими автобусами. Таким самим маршрутом і у аналогічний спосіб відбувалось незаконне перевезення пасажирів у зворотному напрямку. Оплата за надання послуг із переправлення у вищеописаний спосіб громадян України на тимчасово окуповані території Донецької області, поза межами офіційних пунктів пропуску, здійснювалась відразу при посадці до автобусів у м. Києві, або ж у м. Донецьку, якщо переправлення осіб здійснювалось із тимчасово окупованих територій до підконтрольної Уряду України території. Вартість послуги перевезення становила 350 євро. При цьому, за отримання готівкових коштів від екіпажу (бортпровідниць або водіїв) ремонт автобусів та підтримання їх в належному стані та координацію водіїв на маршруті Київ - Республіка Білорусь (до кордону з рф) відповідав ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 сприяв в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

25.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Під час досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення можливо причетна ОСОБА_5 25.09.2024 року в період часу з 17:10 год. до 18:20 год., старшим слідчим Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 в присутності двох понятих та із застосуванням відеозйомки за допомогою цифрової відеокамери, на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва № 759/18195/24 проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Під час якого було виявлено та вилучено: два зошити зеленого кольору із записами, блокнот золотистого кольору із записами, які поміщено у сейф пакет № NPU1517666; мобільний телефон «Айфон 14 Pro», який поміщено у сейф пакет № CRI109341; квитанції «Ощадбанк» у кількості 36 штук з рукописним позначенням прізвищ; квитанції «Приватбанку» у кількості 3 штук з рукописним позначенням прізвищ; банківські картки «Ощадбанк»: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , які поміщено у сейф пакет № CRI1009332; 100 купюр номіналом по 1000 гривень, 16 купюр номіналом по 1000 гривень, 42 купюри номіналом по 500 гривень, 35 купюр номіналом по 200 гривень, 13 купюр номіналом по 100 гривень, 1 купюра номіналом 20 гривень, які поміщено у сейф пакет № NPU1407900; 43 купюри номіналом по 1000 гривень, які поміщено у сейф пакет № NPU1407901; 95 купюр номіналом по 50 євро, 24 купюри номіналом по 100 євро, 2 купюри номіналом по 200 євро, 92 купюри номіналом по 100 доларів США, 4 купюри номіналом по 50 доларів США, 2 купюри номіналом по 20 доларів США, 1 купюра номіналом 10 доларів США, 1 купюра номіналом 2 долари США, 1 купюра номіналом 1 долар США, які поміщено у сейф пакет № NPU1407883, які визнано речовими доказами.

Прокурор вказує, що у даному кримінальному провадженні зволікання з накладенням арешту на зазначене вище майно може призвести до невідворотних наслідків, які в подальшому стануть перешкодою для об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення. При цьому для ефективного розслідування сторона обвинувачення має потребу у збереженні цього майна до встановлення важливих обставин вчинення злочину.

Прокурор в судовому засідання клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, вказаних в ньому.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання проходив без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, суддя дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України.

Згідно зі ст. 178 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємним від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні СВ Святошинського УП ГУНП у м.Києві, знаходиться кримінальне провадження за № 0000073 від 31.07.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 06.09.024 року слідчий суддя надав дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та на праві власності належить ОСОБА_7 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а саме: первинна документація, готівкові кошти, відомості про пасажирів, журнали Interbus, чорнові записи, мобільні телефони (а.с. 8-11).

Протоколом обшуку від 25.09.2024 року з 17:10 год. до 18:20 год. на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 31.07.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: два зошити зеленого кольору із записами, блокнот золотистого кольору із записами, які поміщено у сейф пакет № NPU1517666; мобільний телефон «Айфон 14 Pro», який поміщено у сейф пакет № CRI109341; квитанції «Ощадбанк» у кількості 36 штук з рукописним позначенням прізвищ; квитанції «Приватбанку» у кількості 3 штук з рукописним позначенням прізвищ; банківські картки «Ощадбанк»: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , які поміщено у сейф пакет № CRI1009332;100 купюр номіналом по 1000 гривень, 16 купюр номіналом по 1000 гривень, 42 купюри номіналом по 500 гривень, 35 купюр номіналом по 200 гривень, 13 купюр номіналом по 100 гривень, 1 купюра номіналом 20 гривень, які поміщено у сейф пакет № NPU1407900; 43 купюри номіналом по 1000 гривень, які поміщено у сейф пакет № NPU1407901; 95 купюр номіналом по 50 євро, 24 купюри номіналом по 100 євро, 2 купюри номіналом по 200 євро, 92 купюри номіналом по 100 доларів США, 4 купюри номіналом по 50 доларів США, 2 купюри номіналом по 20 доларів США, 1 купюра номіналом 10 доларів США, 1 купюра номіналом 2 долари США, 1 купюра номіналом 1 долар США, які поміщено у сейф пакет № NPU1407883 (а.с. 12-16).

26.09.2024 року постановою слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві визнано речовими доказами, зокреми, крім іншого два зошити зеленого кольору із записами, блокнот золотистого кольору із записами, які поміщено у сейф пакет № NPU1517666; мобільний телефон «Айфон 14 Pro», який поміщено у сейф пакет № CRI109341; квитанції «Ощадбанк» у кількості 36 штук з рукописним позначенням прізвищ; квитанції «Приватбанку» у кількості 3 штук з рукописним позначенням прізвищ; банківські картки «Ощадбанк»: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , які поміщено у сейф пакет № CRI1009332;100 купюр номіналом по 1000 гривень, 16 купюр номіналом по 1000 гривень, 42 купюри номіналом по 500 гривень, 35 купюр номіналом по 200 гривень, 13 купюр номіналом по 100 гривень, 1 купюра номіналом 20 гривень, які поміщено у сейф пакет № NPU1407900; 43 купюри номіналом по 1000 гривень, які поміщено у сейф пакет № NPU1407901; 95 купюр номіналом по 50 євро, 24 купюри номіналом по 100 євро, 2 купюри номіналом по 200 євро, 92 купюри номіналом по 100 доларів США, 4 купюри номіналом по 50 доларів США, 2 купюри номіналом по 20 доларів США, 1 купюра номіналом 10 доларів США, 1 купюра номіналом 2 долари США, 1 купюра номіналом 1 долар США, які поміщено у сейф пакет № NPU1407883 (а.с. 17-22).

Зазначені речові докази зберігаються у слідчому управління ГУНП в Київській області.

Органом досудового розслідування встановлено, що вилучені речі та документи, мають значення для досудового розслідування та відомості щодо них є доказом фактів та обставин, які стосуються кримінального провадження.

Враховуючи викладене, існує сукупність підстав та розумна підозра вважати, що вищезазначене майно є доказом злочину, а також факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку із чим необхідно запобігти можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слід врахувати те, що не накладення арешту на зазначені речі та документи призведе до того, що наявна на них інформацію може бути знищена, спотворена, прихована.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурорадо суду із клопотанням про арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскаціїу підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У зв`язку вище викладеним, для забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на вказані речі та документи (п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положеннями ст. 100 КПК України передбачено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Положеннями ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, дослідивши викладені у клопотанні доводи, надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України правову підставу для арешту майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість заявленого клопотання, яке відповідає переслідуваним завданням кримінального провадження. За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, на даному етапі здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії лише зобов`язана на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані слідчому судді матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 175, 309, 369-372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході обшуку 25 вересня 2024 року у квартирі АДРЕСА_2 , а саме:

- два зошити зеленого кольору із записами, блокнот золотистого кольору із записами, які поміщено у сейф пакет № NPU1517666;

- мобільний телефон «Айфон 14 Pro», який поміщено у сейф пакет № CRI109341;

- квитанції «Ощадбанк» у кількості 36 штук з рукописним позначенням прізвищ; квитанції «Приватбанку» у кількості 3 штук з рукописним позначенням прізвищ; банківські картки «Ощадбанк»: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , які поміщено у сейф пакет № CRI1009332;

- 100 купюр номіналом по 1000 гривень, 16 купюр номіналом по 1000 гривень, 42 купюри номіналом по 500 гривень, 35 купюр номіналом по 200 гривень, 13 купюр номіналом по 100 гривень, 1 купюра номіналом 20 гривень, які поміщено у сейф пакет № NPU1407900;

- 43 купюри номіналом по 1000 гривень, які поміщено у сейф пакет № NPU1407901;

- 95 купюр номіналом по 50 євро, 24 купюри номіналом по 100 євро, 2 купюри номіналом по 200 євро, 92 купюри номіналом по 100 доларів США, 4 купюри номіналом по 50 доларів США, 2 купюри номіналом по 20 доларів США, 1 купюра номіналом 10 доларів США, 1 купюра номіналом 2 долари США, 1 купюра номіналом 1 долар США, які поміщено у сейф пакет № NPU1407883, з метою його збереження та не допущення втрати як речового доказу у кримінальному провадженні № 0000073.

Підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1