Справа № 569/9275/24
УХВАЛА

09 жовтня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

в особі слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором у кримінальному провадженні прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тиховиж, Зарічненського району, Рівненської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, голови Володимирецької селищної ради, адвоката Ради адвокатів Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, одруженого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368 ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майор поліції ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 10.05.2024 ОСОБА_5 будуючи Володимирецьким селищним головою висловив директору ТОВ «Хиночі-БМЗ» ОСОБА_8 прохання надати йому неправомірну вигоду в сумі 5000 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на вказану дату становить 198 399,5 грн.), що є значним розміром, за невчинення дій із використанням наданої йому влади та свого службового становища, а саме не ініціювання на сесії Володимирецької селищної ради питання щодо розірвання укладених між Володимирецькою селищною радою та ТОВ «ХИНОЧІ БМЗ» договорів від 01.03.2024 оренди земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Володимирецької територіальної громади (територія колишньої Хиноцької сільської ради) орієнтовною площею 344,3 гектара та 15.05.2024 вчинив закінчений замах на одержання вказаної неправомірної вигоди для себе.

Окрім того, 10.05.2024 ОСОБА_5 , запропонував директору ТОВ «Хиночі-БМЗ» ОСОБА_8 надати для депутата Сарненської міської ради ОСОБА_9 , неправомірну вигоду в сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США (що згідно курсу НБУ станом на вказану дату становить 395 518 грн.), за здійснення останнім впливу на депутатів Володимирецької селищної ради з метою не ініціювання питання перед селищною радою щодо розірвання укладених між Володимирецькою селищною радою та ТОВ «ХИНОЧІ БМЗ» договорів від 01.03.2024 оренди земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Володимирецької територіальної громади (територія колишньої Хиноцької сільської ради) орієнтовною площею 344,3 гектара, чим вчинив підбурення до надання неправомірної вигоди особі, яка обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у закінченому замаху на одержання службовою особою неправомірної вигоди в значному розмірі для себе, за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, передбаченого, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368 КК України, а також у підбурюванні до надання неправомірної вигоди особі, яка обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369-2 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 КПК України та виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків:

Потреба у обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам.

Підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Зокрема санкцією статті злочину в якому підозрюється ОСОБА_5 (ч. 3 ст. 368 КК України) передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, із конфіскацією майна, що відповідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 являється корупційним, а тому судом у подальшому не можуть бути застосовані ст. ст. 69, 75 КК України, остання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не прибувати на виклики, посилаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні обставини, відправитись у невідомому напрямку або перетнути державний кордон України.

З матеріалів провадження також вбачається, що підозрюваний володіє паспортом для виїзду за кордон, являється ОСОБА_10 селищним головою, що обумовлює його можливі виїзди за кордон, в тому числі під приводом відряджень. Враховуючи воєнний стан в Україні, підозра у вчинені резонансного злочину, вчиненого під час такого стану, існує ризик втечі підозрюваного за межі України з метою переховування від органу досудового розслідування та суду.

Таким чином, наявний ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Ризик підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи широке коло його знайомств, та службове становище може впливати на свідків у кримінальному проваджені, які на даний час не допитані під час досудового розслідування кримінального провадження. На даний час не допитані як свідки депутати та працівники Володимирецької селищної ради, мешканці села Хиночі Володимирецької територіальної громади, працівники ТОВ «ХИНОЧІ БМЗ», а також інші свідки у кримінальному провадженні.

Із врахуванням того, що на цій стадії досудового розслідування не допитано велику кількість осіб, а тому обрання іншого запобіжного заходу для ОСОБА_5 дасть можливість йому спілкуватися з цими особами, а також іншими особами, які можуть бути причетні до вчинення таких злочинів, що також може негативно вплинути на хід досудового розслідування. У такому разі, застосування запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою дозволить підозрюваному, який обізнаний про коло осіб, котрим відомо або може бути відомо згадані обставини, шляхом умовлянь, чиненням тиску, погрозами та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, або взагалі відмови, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

ОСОБА_5 відомі дані щодо місця роботи та проживання осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, зокрема депутати та працівники Володимирецької селищної ради, мешканці села Хиночі Володимирецької територіальної громади, працівники ТОВ «ХИНОЧІ БМЗ» на яких він також може незаконно впливати, у разі обрання менш тяжкого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження. Підтверджується тим, що на даний час не вилучено всі документи, зокрема щодо передачі, користування земельними ділянками ТОВ «ХИНОЧІ БМЗ», а також щодо користування іншими суб`єктами господарської діяльності земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Володимирецької територіальної громади (територія колишньої Хиноцької сільської ради). У разі обрання менш тяжкого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, ОСОБА_5 може в подальшому впливати на посадових осіб Володимирецької територіальної громади Вараського району Рівненської області, із метою не надання та/або знищення документів.

Підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Слід відмітити, що до вчинення кримінальних правопорушень були залучені інші особи, рішення щодо повідомлення про підозру яким на даний час не прийнято. Під час досудового розслідування цього кримінального провадження задокументовано факти необхідності надання неправомірної вигоди, зокрема для здійснення впливу на депутатів Володимирецької селищної ради щодо подальшого не розірвання договорів оренди земельних ділянок.

Враховуючи вищевикладене, сторона обвинувачення вважає, що запобігти вказаним у клопотанні ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а саме за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368 КК України, тобто у незакінченому злочині. Зокрема, ОСОБА_5 як прямо так і опосередковано, може впливати на свідка ОСОБА_8 з метою надання останнім раніше обумовленої неправомірної вигоди, створюючи будь-які умови з метою її одержання для себе.

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини та просили його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_5 , та його захисник заперечили з приводу задоволення клопотання. Просили в задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом вставлено, що в провадженні старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 02.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369-2, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

08.10.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368 ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369-2 КК України.

Вище наведені у клопотанні докази в сукупності, вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останнім інкримінованих кримінальних правопорушень.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий та прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри.

Слідством зібрано достатні фактичні дані, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368 ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369-2 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Вивченням особи ОСОБА_5 , на даний час встановлено, що він працездатний, голова Володимирецької селищної ради, адвокат Ради адвокатів Рівненської області, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 , вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Слідчий суддя рахує про доведенням наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368 ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369-2 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, із конфіскацією майна, що відповідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а також, існують достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може впливати на свідка.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

А тому, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368 ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369-2 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, із конфіскацією майна, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, суд прийшов до висновку, що слід застосувати до нього запобіжний захід тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи викладені вище обставини, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368 ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369-2 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, із конфіскацією майна, вважаю за необхідне визначити розмір застави у розмірі 68 розмірів прожиткових мінімумів, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 , альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, де він зареєстрований проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками, та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення; здати на зберігання у місцеві органи державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,

У х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити частково .

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тиховиж, Зарічненського району, Рівненської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, голови Володимирецької селищної ради, адвоката Ради адвокатів Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, одруженого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368 ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369-2 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 30 днів, а саме до 08 листопада 2024 року.

Утримувати ОСОБА_5 в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Встановити строк дії ухвали до 08 листопада 2024 року.

Одночасно визначити розмір застави 68 розмірів прожиткового мінімуму доходів для працездатних осіб, що становить 205 904 гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, Банк отримувача, ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0010559.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки, визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, де він зареєстрований проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками, та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення; здати на зберігання у місцеві органи державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків, у разі внесення застави встановити до 08 листопада 2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайно му виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11