Справа №443/1695/24
Провадження №1-кс/443/71/24
УХВАЛА

слідчого судді

23 вересня 2024 року місто Жидачів

Слідчий суддя Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника СД Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за реєстраційним №0000090 від 28.08.2024, -

встановив:

В обґрунтування клопотання начальник СД покликається на те, що 27.08.2024 у Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області поступила письмова заява від громадянина ОСОБА_5 про прийняття міри до невідомої особи, яка 27.08.2024 біля 21 год у м. Ходорів Стрийського району Львівської області вчинила щодо нього хуліганській дії. 28.08.2024 сектором дізнання ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області по даному факту розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. 19.09.2024 ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції предмет чорного кольору, схожий на пістолет з коричневою рукояткою, з маркуванням «Made in Taiwan НОМЕР_1 SAS Makarov 177 CAL 4,5 mm», яким, з його слів, він здійснив постріли у ОСОБА_5 . Також ОСОБА_6 видав картонну коробку, предмет схожий на магазин до пістолета, предмет Г-подібної форми у вигляді шестигранника та інструкцію до пістолета, які було вилучено. 19.09.2024 у даному кримінальному провадженні винесена постанова про визнання вказаних матеріальних об`єктів речовими доказами. З огляду на викладене, є достатні підстави вважати, що вилучені речі є предметом вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди. З метою збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, що має вагоме значення, оскільки його незастосування може призвести до можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Прокурор та начальник СД у судове засідання не прибули, однак у поданому клопотанні просять його розглядати за їх відсутності.

Особа, у якої вилучили майно, ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, однак подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Слідчий суддя, вивчивши викладені у клопотанні аргументи та додані до нього матеріали, доходить такого висновку.

Дослідженими обставинами справи встановлено, що відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 296 КК України, внесені до ЄРДР за реєстраційним №0000090 від 28.08.2024 (а.к.4). Рапортом від 28.08.2024 повідомлено начальника правоохоронного органу про звернення до лікарні осіб 17-18 років, по яких стріляли (а.с.8-9). Заявою ОСОБА_5 повідомив начальника ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про прийняття міри до осіб, які здійснили постріли в нього (а.с.10). Допитано неповнолітнього (малолітнього) свідка від 29.08.2024 ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_5 , про що складено відповідні протоколи (а.к.11-12, 13-15). Постановою начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області від 19.09.2024 предмет чорного кольору, схожий на пістолет з коричневою рукояткою, з маркуванням «Made in Taiwan НОМЕР_1 SAS Makarov 177 CAL 4,5 mm», картонну коробку, предмет схожий на магазин до пістолета, предмет Г-подібної форми у вигляді шестигранника та інструкцію до пістолета визнано речовими доказами та приєднано їх в якості таких до матеріалів кримінального провадження (а.к.6-7).

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з приписами пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Вирішуючи питання підставності накладення арешту на майно слідчий суддя зважає на вимоги статей 98 та 170 КПК України, які визначають поняття доказів, встановлюють підстави та порядок накладення арешту на майно.

З системного аналізу даних норм КПК України випливає, що арешт може бути накладено виключно на майно, щодо якого особа наділена правом на відчуження, розпорядження та/або користування.

Слідчий суддя враховує, що начальником СД належним чином обґрунтована правова підстава для арешту майна, це майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, матеріали клопотання свідчать про наявну обґрунтовану підозру у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Клопотання про арешт майна подано у визначений КПК України строк.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що арешт зазначеного в клопотанні майна є необхідним для досягнення його завдання та мети застосування, а також збереження цього майна, яке, у визначеному законом порядку, визнано речовими доказами, тому слідчий суддя доходить переконання, що клопотання слід задовольнити.

Водночас, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (частина 1 статті 170 КПК України). Таким чином, застосування у кримінальному провадженні запобіжного заходу у виді арешту майна означає застосування до володільця цього майна обмежень, а саме: позбавлення його права на відчуження, розпорядження та користування цим майном. При цьому, остання правомочність (користування майном) не застосовується лише у разі, якщо щодо цього слідчим суддею (чи судом) ухвалено окреме рішення.

Керуючись статями 98, 170, 172, 173, 372 КПК України, -

постановив:

Клопотання начальника СД Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за реєстраційним №0000090 від 28.08.2024, задовольнити.

Накласти арешт на предмет чорного кольору, схожий на пістолет з коричневою рукояткою, з маркуванням «Made in Taiwan НОМЕР_1 SAS Makarov 177 CAL 4,5 mm», картонну коробку, предмет схожий на магазин до пістолета, предмет Г-подібної форми у вигляді шестигранника та інструкцію до пістолета.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню визначеною статтею 175 КПК України стороною кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1