Справа № 309/76/24
Провадження № 1-кп/309/1/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесеного до ЄРДР за зареєстрованим №0000339 від 27.12.2023) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимого вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 20.12.2022 за вчинення злочину передбаченого ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки;

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Хустського районного сулу Закарпатської області від 20.12.2022 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив новий кримінальний проступок за наступних обставин.

Так, 23.12.2023 біля 19:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_3 , всупереч положенням Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними», маючи умисел, спрямований на незаконне придбання психотропної речовини - PVP, без мети збуту, для особистого вживання, в соціальній мережі «Viber», шляхом обміну електронними повідомленнями, замовив та оплатив 2 грами психотропної речовини, обіг яких заборонений, на суму 1500 грн.

В подальшому, 27.12.2023 о 14:40 ОСОБА_3 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, шляхом проведення заборонених операцій у сфері обігу психотропних речовин, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність, карність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, незаконно, без мети збуту, для особистого вживання, отримав відправлення на своє ім`я у відділенні «Нова Пошта №2», яке розташоване за адресою: м.Хуст, вул. Петенька Воєводи, 1, у вигляді сейф пакету за наклейкою накладної Нової пошти, всередині якої знаходився поліетиленовий пакет з надписом на пакуванні «Крекер», всередині якого знаходилися два зіп-пакети з кристалічною речовиною синього кольору, яка згідно висновку експерта у своєму складі містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений - PVP. Маса PVP становить 0,9719 г та згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, віднесена до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, у невеликих розмірах, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав при собі в автомобілі таксі будучи пасажиром та рухаючись в напрямку АДРЕСА_3 , до 15 год. 15 хв. 27.12.2023, де біля автобусної зупинки навпроти кафе «Стара хата», яка розташована за адресою м.Хуст, вул. Духновича, 2 , був викритий працівниками Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Загальна маса PVP, яке незаконно придбав та зберігав при собі ОСОБА_3 , в перерахунку на PVP основу становить 0,9719 г.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тим самим вчинивши дії, передбачені частиною 1 статті 309 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, фактично не визнав, суду пояснив, що того дня дружина викликала йому таксі, він сів у нього і поїхав за посилкою на «Нову Пошту». У тій посилці мали бути солодощі. Замовлення робила їхня сусідка, для його дітей, у той час його не було вдома. Приїхав на «Нову Пошту», забрав посилку. Навпроти супермаркету « Алма » таксі зупинила поліція. Попросили вийти з авто, він вийшов. Один працівник поліції почав його відволікати, а інші два дістали посилку і поклали на багажник, сказали відкривай, він відмовився. Через 30 хв під`їхали інші поліцейські, відкрили посилу і знайшли те, що бачили на відео. В участку дали підписати якісь документи, він підписав не читаючи їх. На нього тиснули психологічно, говорили краще підпиши, бо буде гірше. Фізичну силу не застосовували. Звідки взялися ті кристали у посилці він не знає. Йому відомо, що сама сусідка телефонувала у поліцію та сказала, що у посилці буде заборонена речовина. З тою сусідкою у нього погані відносини. Переписка була зроблена з його комп`ютера, який синхронізований з додатком «Вайбер», і це робила сусідка, коли його не було вдома, яка сказала його дружині, що хоче зробити замовлення для дітей. За доставку платив він. Повідомлення, які приходили у «Вайбер» він не читав. Під час процесуальної дії права йому не роз`яснювали, згоди на огляд він не давав, до початку огляду він нічого не підписував.

Незважаючи на не визнання своєї вини, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні ОСОБА_7 , який працює старшим інспектором СРПП Хустського РУП, пояснив, що у грудні місяці, після обіду, він ніс службу. Було зупинено автомобіль таксі «Дачія». Пасажир таксі викликав підозру. Документів для встановлення особи він не мав. Перевірили по базі і з`ясували, що притягувався до кримінальної відповідальності. З`ясували, що він їхав з « Нової Пошти ». Вирішили провести перевірку в ході якої було виявлено пакет з « Нової Пошти », під пасажирським сидінням. Про цей пакет під час спілкування сказав водій. Це було підозрілим і викликали слідчо-оперативну групу. Приїхали слідчі і провели огляд. У пакеті з чіпсами знайшли якісь пакетики. Він був на чергуванні разом з Тудовші, камера була включена, ніякого тиску вони не вчиняли. Він був на початку слідчої дії, а потім відбирав пояснення від таксиста. Не пам`ятає хто саме видавав посилку з автомобіля.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_8 , який працює у патрульній поліції Хустського РУП, пояснив, що у грудні 2023 року у ході патрулювання було зупинено таксі під керуванням жителя м.Хуст. У таксі знаходився пасажир. Під час поверхневого огляду пасажира та водія, водій таксі сказав, що є якийсь пакунок. Під переднім пасажирським сидінням було виявлено пакунок « Нової пошти », однак не пам`ятає хто саме його дістав з автомобіля. Таксист сказав, що пакунок належить пасажиру, а пасажир ОСОБА_3 , що забрав пакунок з « Нової пошти », конкретно для кого не пам`ятає. Коли приїхала слідчо-оперативна група, то він просто охороняв місце події. Бачив, що при розпакуванні пакунка з « Нової пошти », у ньому був пакунок з чіпсами, а у ньому пакетик з кольоровими кристалами. Ствердив, що не пам`ятає чи роз`яснювали водію та ОСОБА_3 права перед початком слідчої дії. Зазначив, що ніякого фізичного чи психічного примусу до ОСОБА_3 не застосовувалося.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_9 , суду пояснив, що є пенсіонером і через малу пенсію іноді підробляє таксистом. Він стояв на Дзержинці, підійшов ОСОБА_3 і попросив його відвезти на «Нову Пошту» і назад. По дорозі зупинилися біля «Едельвейса» щоб зняв гроші. Біля «Нової Пошти» десь 10 хв. його чекав. Коли їхали назад, то біля «Стара хата» зупинили працівники поліції. Він сказав поліцейським, що везе знайомого. Подивився під пасажирським сидінням, а там був пакет. Він на прохання витягнув той пакет і віддав поліцейським. ОСОБА_3 у той момент нічого не говорив. Потім прийшли інші поліцейські та розрізали пакет, бачив у ньому щось синювате. Ствердив, що не бачив як ОСОБА_3 поклав пакет під пасажирське сидіння. Поліція на нього не тиснула, просто запропонувала оглянути автомобіль і пакет він видав добровільно. Також визнав, що не пам`ятає коли підписував заяву-згоду на огляд автомобіля, однак на заяві його підпис.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , пояснив, що у центрі до нього підійшли працівники поліції та попросили бути понятим. Підійшли до « Алми », там стояли машини. Працівники поліції відкрили пакет з « Нової пошти », у ньому були якісь солодощі, точно що саме не пам`ятає, а у ньому у пакетику були кольорові гранули. Ствердив, що застосування якогось тиску на ОСОБА_3 не бачив, також не бачив щоб на початку слідчої дії ОСОБА_3 щось підписував.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , пояснив, що точної дати не пам`ятає коли, підійшли поліцейські і сказали, що треба двох чоловік на допомогу. Все відбувалося біля « Алми », було багато поліцейських, запропонували бути понятим. Там ще був ОСОБА_3 та таксист. Бачив пакунок з «Нової пошти» у якому були крекери, а у них якісь камінці схожі на ладан у пакетиках. Він підписав протокол. Тиску на ОСОБА_3 не було. Усі документи підписувалися у кінці слідчої дії.

Згідно протоколу огляду місця події від 27.12.2023, огляд проводився по вул. Духновича, біля автобусної зупинки навпроти кафе «Стара хата». На місці проведення огляду знаходиться автомобіль марки «Рено Логан», д.н. НОМЕР_1 , біля нього знаходиться громадянин ОСОБА_3 , який пояснив, що 27.12.2023 отримав посилку через відділення «Нова пошта №2», що в м.Хуст, яка надійшла на його прізвище. Після чого замовив таксі, яке везло його додому. По дорозі таксі зупинили працівники поліції і під час огляду він надав отриманий на пошті пакунок. Під час огляду пакунка встановлено, що такий відправлений з відділення №5 м.Вінниця від ОСОБА_13 , на адресу відділення №2 м.Хуст ОСОБА_3 . При розпакуванні пакунка встановлено, що у ньому знаходиться паперовий пакунок у якому знаходиться пакунок з «попкороном», та пакунок з написом « Крекер », при розпакуванні якого встановлено, що у ньому знаходиться зіп-пакет, у якому знаходиться кристалічна речовина синього кольору, яку вилучено та поміщено до спецпакету PSP1519863. Також вилучено упаковку з відділення Нова Пошта, яку поміщено у спецпакет PSP2028856. ОСОБА_3 пояснив, що вказана речовина належить не йому, отримати посилку попросив його сусід по імені ОСОБА_15 .

До протоколу огляду місця події долучено диск з відеозаписом, який переглянуто в судовому засіданні, і суд констатує, що інформація зафіксована на відеозаписі повністю відповідає змісту протоколу огляду місця події від 27.12.2023, якихось зауважень від учасників кримінального провадження після перегляду відеозапису не поступало.

Відповідно до протоколу про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису від 28.12.2023 при ознайомленні зі змістом документів встановлено, що ОСОБА_7 , скопіював на компакт-диск марки «Amega» DVD+R 16х4,7 Gb відеоматеріал, яким зафіксовано момент виявлення посилки Нової пошти №5909 з вмістом кристалічної речовини синього кольору, яка належить ОСОБА_3 по вул. Духновича у м.Хуст біля автобусної зупинки навпроти кафе «Стара хата» старшим інспектором поліції ГРПП Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 .

Згідно протоколу огляду предмету та його перегляду від 28.12.2023 проведено перегляд відеозапису з лазерного компакт диску формату марки «Amega» DVD+R 16х4,7 Gb. Відеозапис розпочинається 27.12.2023 14:43:58 та триває до 15:44:27. На відео зафіксовано, що камера здійснює запис на узбіччі дороги по вулю Духновича в м.Хуст, біля автобусної зупинки , навпроти кафе «Стара хата». О 14:44:17 на відеозаписі видно як працівник ГРПП Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області спілкується з водієм автомобіля синього кольору на ім`я ОСОБА_9 та на передньому пасажирському сидінні сидить гр. ОСОБА_3 О 14:49:57 на відеозаписі видно як гр. ОСОБА_3 забирає сейф пакет «Нової пошти» та пояснює, що цю посилку він забрав з відділення Нової пошти . В подальшому чекають на прибуття слідчо-оперативної групи. О 15:34:47 на відеозаписі працівник ГРПП Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області опитує водія автомобіля синього кольору ОСОБА_9 О 15:44:09 на відеозаписі видно, що в ході огляду місця події, в присутності двох понятих та гр. ОСОБА_3 слідчим виявлено та вилучено із вказаного сейф пакету, який належить ОСОБА_3 два зіп-пакети з кристалічною речовиною синього кольору, яку упаковану в спецпакети НПУ.

До протоколу огляду предмету та його перегляду від 28.12.2023 долучено диск з відеозаписом, який переглянуто в судовому засіданні, і судом констатовано, що інформація зафіксована на відеозаписі повністю відповідає змісту протоколу огляду предмету та його перегляду від 28.12.2023. На відеозаписі зокрема зафіксовано, як працівники патрульної поліції зупиняють автомобіль марки «Рено Логан», д.н. НОМЕР_1 , у якому знаходиться водій і пасажирі на передньому сидінні. Починають з`ясовувати у водія чи має він ліцензію на перевезення пасажирів у режимі «таксі». Водій стверджує, що він не таксує, а лише підвозить знайомого. Потім встановлюють особу пасажира, яким є ОСОБА_3 , у процесі чого водій таксі видав посилку з «Нової пошти», яка знаходилася під переднім пасажирським сидінням автомобіля. При цьому ОСОБА_3 ствердив, що не знає що всередині посилки, і її він отримав для іншої особи на ім`я ОСОБА_15 . Працівниками патрульної поліції вирішено викликати слідчо-оперативну групу. Після приїзду слідчих вони розпочали з`ясовувати обставини події, а працівник поліції, з боді камери якого велася зйомка, почав відбирати пояснення від водія таксі усередині патрульного автомобіля. У подальшому зафіксовано як слідчим при розпакуванні сейф пакету з Нової пошти, виявлено пакунок з написом «Крекер», усередині якого були два зіп-пакети з кристалічною речовиною синього кольору.

Відповідно до протоколу про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису від 28.12.2023 при ознайомленні зі змістом документів встановлено, що ОСОБА_7 , скопіював на компакт-диск марки «Amega» DVD+R 16х4,7 Gb відеоматеріал, яким зафіксовано момент виявлення посилки Нової пошти №5909 з вмістом кристалічної речовини синього кольору, яка належить ОСОБА_3 по вул. Духновича у м.Хуст біля автобусної зупинки навпроти кафе «Стара хата» інспектором поліції ГРПП Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 .

Згідно протоколу огляду предмету та його перегляду від 28.12.2023 проведено перегляд відеозапису з лазерного компакт диску формату марки «Amega» DVD+R 16х4,7 Gb. Відеозапис розпочинається 27.12.2023 14:47:50 та триває до 15:35:03. На відео зафіксовано, що камера здійснює запис на узбіччі дороги по вулю Духновича в м.Хуст, біля автобусної зупинки , навпроти кафе «Стара хата». О 14:49:48 на відеозаписі видно як водій автомобіля, а саме ОСОБА_9 , витягує з автомобіля сейф пакет «Нової Пошти», та пояснює, що вказана посилка належить пасажиру ОСОБА_3 . О 14:49:59 на відеозаписі видно як ОСОБА_3 забирає сейф пакет «Нової Пошти», та пояснює, що цю посилку він забрав з відділення Нової Пошти . О 15:16:02 на відеозаписі слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатської області ОСОБА_16 в присутності двох понятих та гр. ОСОБА_3 проводить огляд місця події по вул. Духновича в м.Хуст . О 15:21:07 на відеозаписі видно, що в ході огляду місця події в присутності двох понятих та гр. ОСОБА_3 , розпакувавши вказаний сейф пакет, виявили та вилучили два зіп-пакети з кристалічною речовиною синього.

До протоколу огляду предмету та його перегляду від 28.12.2023 долучено диск з відеозаписом, який переглянуто в судовому засіданні, і судом констатовано, що інформація зафіксована на відеозаписі повністю відповідає змісту протоколу огляду предмету та його перегляду від 28.12.2023. На відеозаписі зокрема зафіксовано, як біля автомобіля стоїть ОСОБА_3 . Водій автомобіля витягує з-під переднього пасажирського сидіння пакет з «Нової Пошти» на ім`я ОСОБА_3 . ОСОБА_3 визнав, що пакет забирав з «Нової Пошти» він, але він не є власником, а лише забирав для іншої особи. Працівниками патрульної поліції вирішено викликати слідчо-оперативну групу. Приїжджає слідчо-оперативна група, після чого за клопотанням захисника та згодою учасників кримінального провадження було припинено перегляд відеозапису, позаяк він є ідентичним іншим відеозаписам, які вже переглядалися. Сторона захисту зробила зауваження, що на даному відеозаписі також не зафіксовано коли відібралися згоди на огляд.

Відповідно до протоколу огляду від 29.12.2023 об`єктом огляду є веб-сторінка інформаційно-телекомунікаційної системи «Нова Пошта», яка є відкритим офіційним веб-порталом. При огляді сторінки є віконце де можна відстежити номер накладної. Ввівши у вказане віконце номер накладної №5909, можна отримати детальний трекінг посилки, яка належить ОСОБА_3 24.12.2023 о 13:42 год вказана посилка була створена відправником, а 25.12.2023 о 19:09 год прибула до відділення нової пошти№ 18 у м.Вінниця. Дана посилка була отримання 27.12.2023 о 14:45 год. у відділенні «Нової Пошти» № 2 у м.Хуст. Посилка №5909 була відправлена ОСОБА_17 , моб.тел. НОМЕР_4 з м.Вінниці, відділення № 18 , на відділення №2 м.Хуст , отримувачем якої є ОСОБА_18 , моб. тел НОМЕР_5 . До протоколу огляду долучені відповідні скриншоти.

Згідно протоколу огляду предмету від 29.12.2023, за участю ОСОБА_3 , проведено огляд мобільного телефону марки «Samsung», моделі «Galaxy J4», ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 , чорного кольору з наявними на ньому пошкодженнями. В додатку «Viber» наявне листування з гр. підписаним як « ОСОБА_19 » моб.тел. НОМЕР_8 , виготовлено скриншоти переписки. Також в смс повідомленнях наявна смс від «NovaPosta» про прибуття посилки № НОМЕР_9 , виготовлено скріншот смс. До протоколу долучено відповідні скриншоти. Під час дослідження даного доказу ОСОБА_3 подано зауваження, що його змусили надати пароль до телефону, та підписати відповідну згоду, однак це не було добровільно.

Згідно висновку експерта від 28.12.2023 №СЕ-19/107-23/12697-НЗПРАП надана на експертизу кристалічна речовина синього кольору, яка містилась в одному безбарвному, прозорому, полімерному пакеті, з пазовим замком і фіолетовою смужкою на горловині, що знаходився в одному безбарвному, прозорому, полімерному пакеті, з пазовим замком і фіолетовою смужкою на горловині, та був упакований в спеціальний пакет з логотипом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» з номером на горловині «PSP1519863» у своєму складі містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP ( у перерахунку на PVP основу) становить 0,9719 г.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Стосовно посилання захисника ОСОБА_5 не те, що огляд місця події від 27.12.2023 проведено до внесенні відомостей до ЄРДР без наявності для того достатніх підстав, то суд зазначає, що згідно частини 3 статті 214 КПК України, визначено, що огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.

Очевидним є той факт, що зазначена норма насамперед направлена на максимально оперативну фіксацію вчиненого кримінального правопорушення, винайдення тих чи інших слідів його вчинення тощо.

У даному випадку огляд місця події проводився слідчими відразу після повідомлення працівниками патрульної поліції про виявлення підозрілого пакету після зупинки таксі у якому їхав обвинувачений.

На думку суду указаного повідомлення працівників патрульної поліції було достатньо для проведення такої слідчої розшукової дії як огляд місця події. Зазначена слідча дія була невідкладною, здійснювалася з метою перевірки отриманої інформації та не потребувала попереднього дозволу суду. При цьому, огляд місця події проводився за участю понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , яким було роз`яснено їх права та обов`язки, передбачені кримінальним процесуальним законодавством, що підтверджується їх підписами, які наявні у даному протоколі. Слід зазначити, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається те, що 27 грудня 2023 року о 16:07, на підставі зазначеного вище огляду місця події, було внесено до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто не пізніше 24 годин після повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, як це вимагає ст. 214 КПК України.

Відтак суд не вбачає у даному випадку порушення вказаної норми та відхиляє відповідні доводи сторони захисту.

Відносно твердження захисника на недопустимість як доказу протоколу огляду місця події від 27.12.2023, з посиланням на те, що під час даної процесуальної дії ОСОБА_3 не були роз`яснені права, у тому числі й право на захист, то з цього приводу слід зазначити, що Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав про те, що ця обставина не тягне за собою недопустимості доказів, отриманих під час цієї слідчої дії.

Суд послідовно визнає недопустимими показання, отримані від підозрюваної особи під час слідчих дій, у випадку порушення її права зберігати мовчання і не свідчити проти себе, або права бути представленим захисником. Це пояснюється тим, що право особи давати показання без застосування примусу є вкрай важливим для виконання завдань кримінального провадження, тому для оцінки допустимості показань визначальним є дотримання права особи зберігати мовчання і, як гарантія цього права, забезпечення її права бути представленою захисником. Порушення цих прав має або може мати прямий вплив на зміст отриманих показань, а тому такі порушення є релевантним фактором для оцінки допустимості показань.

У цій справі не йдеться про допустимість показань, наданих ОСОБА_3 під час огляду місця події, оскільки такі ним взагалі не надавалися під час цієї слідчої дії і не ставляться в основу обвинувачення. Даним протоколом лише зафіксовано виявлення у посилці, яку отримав ОСОБА_3 , наркотичних засобів, які в подальшому визнані речовими доказами. При цьому під час сам огляду ОСОБА_3 підтримував ту ж саму версію що й під час судового розгляду, а саме - що він лише забрав таку посилку для іншої особи. Тобто жодних обставин, які б могли бути покладенні в основу обвинувачення ОСОБА_3 , і які при цьому відрізнялися б від його позиції під час судового розгляду коли він уже був представлений захисником, під час огляду місця події ОСОБА_3 не повідомив.

Підходи до оцінки допустимості доказів, які існують незалежно від волі особи, суттєво відрізняються від оцінки показань особи. Фактори, які здатні зумовити недопустимість показань особи, можуть не мати впливу на допустимість доказів, які мають зовсім іншу природу.

Із огляду на викладене суд зазначає, що хоча при проведенні огляду місця події ОСОБА_3 і не було роз`яснено його права та не був присутній захисник, за обставин цієї справи в суду немає підстав вважати, що виявлені речові докази були отримані саме внаслідок відсутності адвоката у значенні ч.1 ст. 87 КПК, оскільки його присутність чи відсутність не могла вплинути на ці властивості - існування речових доказів незалежно від волі обвинуваченого (постанови Верховного Суду від 17 січня 2023 року, справа № 648/1543/15-к, провадження №51-4767км21, від 14 вересня 2023 року, справа № 521/18533/15-к, провадження №51-3013км22, та від 02 травня 2024 року справа № 676/4040/20, провадження № 51-7883км23).

А тому суд відхиляє указані доводи сторони захисту.

Щодо твердження сторони захисту на порушення приписів ст. ст. 233, 234 КПК України, з посиланням на те, що письмові згоди на огляд автомобіля від водія таксі ОСОБА_9 та ОСОБА_3 не відбиралися перед початком слідчої дії, а були написані указаними особами пізніше, то з цього приводу слід зазначити наступне.

Відповідно до приписів ч.1 ч.2 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Статтею 234 КПК України передбачено, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

У даному випадку судом достеменно встановлено, що після зупинки працівниками патрульної поліції автомобіля таксі, пасажиром якого був ОСОБА_3 , у ході розмови було з`ясовано, що під переднім пасажирським сидінням пасажир ОСОБА_3 помістив пакет. У подальшому водій таксі ОСОБА_9 витяг даний пакет з «Нової пошти» з-під переднього пасажирського сидіння і такий було поміщено на капот патрульної машини. Після приїзду слідчо-оперативної групи було проведено слідчу дії, яка полягала в огляді вказаного пакету з «Ново пошти».

На думку суду, встановлені обставини не свідчать, що в даному випадку мало місце порушення приписів ст.ст. 233, 234 КПК України, оскільки: по-перше: згода на огляд автомобіля могла вимагатися лише від володільця такого автомобіля, яким є ОСОБА_9 , а не від пасажира автомобіля ОСОБА_3 ; по-друге: ні працівниками патрульної поліції, ні слідчими фактично не здійснювався огляд автомобіля ОСОБА_9 , такий видав відповідний пакет добровільно та без жодного тиску, до приїзду слідчо-оперативної групи, про що останній підтвердив під присягою у суді, а слідчі, які прибули на місце події пізніше, лише здійснювали огляд відповідного пакету, про що складено відповідний протокол. Відтак на думку суду та обставина, коли саме були відібрані наявні у матеріалах справи письмові згоди від ОСОБА_9 та ОСОБА_3 на огляд автомобіля, не має якогось самостійного правового значення в аспекті даного питання. А отже суд відхиляє відповідні доводи сторони захисту.

Щодо посилання сторони захисту на те, що пароль до свого телефону він надав працівникам поліції під примусом, то вказана обставина не підтверджена жодними доказами, зокрема не вбачається, що з приводу даної обставини ОСОБА_3 звертався до відповідних органів для проведення перевірки, про таку обставину він повідомив суд лише коли досліджувався відповідний доказ - протокол огляду предмету. При цьому із самого протоколу огляду предмета від 29.12.2023, який без зауважень підписав ОСОБА_3 не вбачається, що після увімкнення його мобільного телефону, для отримання доступу до інформації з нього, була необхідність у подоланні системи логічного захисту приладу. Відтак суд не вбачає підстав для визнання недопустимим доказом протоколу огляду предмета від 29.12.2023, а відхиляє відповідні доводи сторони захисту.

Відхиляє суд і посилання сторони захисту на постанову ВС від 16.08.2023 у справі №759/9995/19, позаяк у даному випадку під час огляду місця події не відбувалося затримання ОСОБА_3 .

Оцінюючи докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно зі ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Повертаючись до обставин даної справи суд констатує, що за версією обвинуваченого ОСОБА_3 , замовлення посилки робив не він, а його сусідка, яка зробила це з ноутбука, який синхронізований з його додатком «Вайбер». Разом з тим дану версію обвинуваченого суд оцінює критично, позаяк така є нелогічною, непослідовною і не узгоджується з іншими матеріалами кримінального провадження. Так, на відеозапису з боді-камер патрульних поліцейських ОСОБА_3 після того як посилку дістали з автомобіля, ствердив, що посилка не його, він лише забирав її для особи на ім`я ОСОБА_15 , тобто особи чоловічої статі, а не його сусідки. Також ОСОБА_3 належним чином не пояснив, чому він не повідомив про цю обставину орган досудового розслідування та не ставив питання про допит сусідки на стадії досудового розслідування, чи хоча б під час встановлення судом порядку дослідження доказів. Твердження ОСОБА_3 про те, що він розгубився слід оцінити критично, позаяк на момент встановлення судом порядку дослідження доказів ОСОБА_3 уже був представлений захисником, на той час пройшов уже певний період часу з моменту події правопорушення (а отже про стан розгубленості не можна говорити), і якихось перешкод у сторони захисту клопотати про допит свідка з їхнього боку, із конкретизацією особи такого свідка та обставин, які він може підтвердити - не було. Однак ОСОБА_3 відповідних дій не зробив, питання про допит свідка - «сусідки» не ставив. Критично слід оцінити і твердження ОСОБА_3 про те, що всю переписку з особою на ім`я « ОСОБА_20 » вела саме сусідка з його комп`ютера, який синхронізований з додатком «Вайбер», оскільки дуже малоймовірним є те, що сусідка могла здійснити таку переписку, яка є досить триваючою - за період з 23 по 27 грудня, з великою кількістю повідомлень, а ОСОБА_3 , який повинен був отримати відповідні повідомлення на мобільний телефону у додаток «Вайбер» жодним чином на це не відреагував. Суд також звертає увагу на те, що 23 грудня переписка розпочалася ще в 6:39, тобто раннім ранком, і імовірність того, що сусідка у цей момент могла знаходить в квартирі ОСОБА_3 , без його відома, у його відсутності, є дуже малою. Аналогічно на деяких скріншотах певні повідомлення здійснені від імені ОСОБА_3 біля 21 год, тобто пізно ввечері, що знову ж таки ставить під сумнів, що таку переписку могла зробити сусідка ОСОБА_3 . А отже суд відкидає указану версію ОСОБА_3 .

Отже саме версія сторони обвинувачення є тою єдиною версією, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - і є тою версію подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом суд вважає доведеними факти:

незаконного придбання та зберігання ОСОБА_3 наркотичних засобів без мети збуту, тобто вчинення ним кримінального проступку, передбаченого частиною 1 ст. 309 КК України;

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено. При цьому щодо зазначення у обвинувальному акті такої обтяжуючої обставини як рецидив злочину, то суд вважає таке недоречним, позаяк згідно ст. 67 КК України, як обтяжуюча обставин може бути визнаний лише рецидив злочину, а в даному випадку ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком.

Обвинувачений посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимий.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, у тому числі відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частини 1 статті 309 КК України, у виді обмеження волі.

Судом встановлено, що вироком Хустського районного суду від 20 грудня 2022 р. ОСОБА_3 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (сукупність вироків).

А згідно ч.3 ст. 78 КПК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Враховуючи визнання вини підсудним, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, його посередню характеристику, суд вважає за можливе при застосуванні ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, призначеного вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 22 грудня 2022 року, що свідчить про стійкість його злочинних намірів та небажання останнього стати на шлях виправлення, тому звільнення його від реального відбування покарання не відповідатиме вимогам справедливості, а отже виправлення ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Відтак суд не вбачає підстав для застосування у даному випадку приписів ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України.

Суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень). Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 та ч.3 ст. 78 КК України, із застосуванням ст. 72 КК України, з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, за сукупності вироків до даного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Хустського районного суду від 22.12.2022 року у вигляді 4 (чотирьох) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі і остаточно до відбуття ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді 5 (п`ять) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2271,84 грн. процесуальних витрат за проведення судової експертизи №СЕ-19/107-23/12697-НЗПРАП (Одержувач: ГУК у Закарпатській області/Ужгородська тг/ 24060300; ; р/рахунок UA0007493).

Речові докази: упаковку з відділення «Нова Пошта» за №5909 від: 24.12/13:42 приватна особа ОСОБА_17 , м.Вінниця, відділення № 5 , моб. тел. НОМЕР_11 ; кому: ОСОБА_18 , м.Хуст, відділення №2 , моб. тел. НОМЕР_12 , яку упаковано у спеціальний пакет НПУ за №PSP2028856 та два поліетиленові зіп-пакети, які знаходились у пакунку з печивом «Крекер» з кристалічною речовиною синього кольору, які упаковано у спеціальний пакет НПУ №PSP1519863 - знищити; скріншоти листування у соцмережі «Вайбер» щодо замовлення гр. ОСОБА_3 наркотичної речовини та смс повідомлення від «Нової пошти» щодо прибуття посилки на 29 аркушів; два відеозаписи з боді-камери на DVD+R - залишити при матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy J4», ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , повернути власнику ОСОБА_3 .

Скасувати арешт тимчасово вилученого майна накладений ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 29.12.2023.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1