У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Подільського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001959, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Подільського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Подільського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001959, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обгрунтування клопотання, зазначає, що в провадженні слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Подільського УП ГУНП у м.Києві перебувають матеріали кримінального провадження № №0001959 від 29.08.2024, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.08.2024, приблизно о 21 год. 20 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, керуючи технічно справним автомобілем «Mersedes-Benz HL270CDI» номерний знак НОМЕР_1 , рухався у правій смузі з трьох наявних по проспекту Європейського Союзу зі сторони проспекту Свободи в напрямку вулиці Василя Порика в м. Києві та поступово наближався до пішохідного переходу позначеного дорожнім знаком 5.38.1/5.38.2 ПДР України і дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України. В цей час на вказаний пішохідний перехід вийшов пішохід ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину проспекту Європейського Союзу в межах пішохідного переходу та рухався зліва направо відносно руху автомобіля «Mersedes-Benz HL270CDI» номерний знак НОМЕР_1 .

Під час руху ОСОБА_5 порушив вимоги п.п.1.5,2.3(б), 18.1 Правил дорожнього руху України, що виразилося в тому, що він, керуючи технічно-справним автомобілем, рухався по вищезазначеній проїзній частині, не урахував дорожню обстановку, яка виражалася у наявності інформаційних знаків 5.38.1/5.38.2 ПДР України і дорожньої розмітки 1.14.1 ПДР, які інформували його про наявність цього переходу, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_7 , який перебував на пішохідному переході. В результаті чого ОСОБА_5 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи №042-1720-2024 від 23.10.2024 отримав наступні тілесні ушкодження: а)забійна рана потиличної ділянки; субапоневротична гематома лівої та частково правої тім' яної областей; в) садна в ділянці правого ліктьового суглобу, правого плечового суглобу, поперекового відділу спини; г) 2 рвані рани в середній третині правої гомілки по медіальній поверхні довжиною до 8 см (з уламком великогомілкової кістки в дні) з ушкодженням великої підшкірної вени та по латеральній поверхні довжиною до 3 см; уламковий перелом діафізів правої великогомілкової та малогомілкової кісток в середній третині зі зміщенням уламків - відкритий перелом діафізів правої великогомілкової та малогомілкової кісток.

Вищевказаний відкритий перелом діафізів правої великогомілкової та малогомілкової кісток відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 перебувають в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

25 жовтня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді особистого зобов`язання.

Зокрема, на думку сторони обвинувачення, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з мотивів у ньому наведених та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 заперечив щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, просив врахувати необережну форму вини вчиненого кримінального правопорушення, а також не погодився з підставами такого застосування, оскільки вважає, що підозрюваний не може переховуватися від органів досудового розслідування/суду, так як є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За вимогами ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За приписами ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Судом встановлено, що 25.10.2024 в межах кримінального провадження №0001959, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2024, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З даних, що містяться в долучених до клопотання письмових доказах, вбачається, що наявні достатні підстави, які поза розумним сумнівом свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, поняття «обґрунтована підозра», відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Щодо існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Так, підозрюваному ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, максимальною санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

З врахуванням викладеного, на думку слідчого судді, тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість призначення покарання за його вчинення у випадку визнання особи винуватою, може свідчити про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Разом з цим, слідчий суддя вважає недоведеним ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки підозрюваний є військовослужбовцем, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, йому інкримінується вчинення кримінального правопорушення з необережною формою вини, що повністю виключає заявлений прокурором ризик.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, слідчий суддя бере до уваги відомості щодо особи підозрюваного ОСОБА_5 , який є офіцером організаційно-планового відділу Центру інновацій та розвитку оборонних технологій, неодружений, із повною вищою освітою, неодружений, проживає у м. Києві, раніше не судимий.

За таких обставин, зважаючи на часткове доведення ризиків, визначених ст.177 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, на строк, який не перевищує строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки такий запобіжний захід цілком виправдовуватиме потреби досудового розслідування на даній стадії та зможе у повному обсязі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись, ст. 176-178, 182, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001959, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця проходження служби (роботи).

Визначити термін дії обов`язків, покладених на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у два місяці в межах строку досудового розслідування, але не довше ніж до 25.12.2024 року або до постановлення нової ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу, або зміни підозрюваному запобіжного заходу.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виконання ухвали покласти на уповноважених осіб Подільського УП ГУНП у м.Києві.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважених осіб Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1