ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-в/753/708/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2024 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заруба П.І.,

за участю секретаря Самойленко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання Дарницького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про приведення вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 08.04.2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшло подання Дарницького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про приведення судового вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 08.04.2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Представник органів пробації та засуджена, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання до суду не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Прокурор направила заяву в якій просить задовольнити матеріали подання, а судове засідання провести у її відсутність.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, суд вважає можливим розглянути клопотання органу пробації за відсутності осіб, які не прибули в судове засідання.

Суд дослідивши матеріали подання та особової справи № 217/ЗВП/2024 приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 08.04.2024 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886- ІХ «Про внесення змін Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким внесено зміни до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ), відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) визначено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до норм частини 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2019 складав 1921 грн 00 коп.

Враховуючи наведене, сума соціальної пільги у 2019 році становила 960 грн 50 коп.

Тобто, розмір вартості майна, за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених ст. 51 в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, що становило 302 грн 80 коп., збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 3028 грн. в 2024 року, а в 2019 році становила 1921 грн., тобто кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю понад 1921 грн. Тобто, на час інкримінованих подій у 2019 році розмір дрібної крадіжки складав 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що відповідно складало 192 грн 10 коп.

Частиною 1 ст. 5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З частини 2 статті 74 КК України, вбачається, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи те, що вартість таємно викраденого майна ОСОБА_1 відповідно до вироку становила 1415,83 грн., тобто являється меншою за розмір, з якого, відповідно до Закону № 3886-ІХ та положень Податкового кодексу України, настає кримінальна відповідальність - 1921 грн., та з огляду на норми статті 58 Конституції України і статті 5 КК України засуджена підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення подання уповноваженого органу з питань пробації про звільнення від призначеного покарання засудженої ОСОБА_1 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Подання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 08.04.2024 року у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала суду може бути оскаржена через Дарницький районний суд м. Києва до Київського Апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя П.І. Заруба