Справа № 151/706/24
Провадження № 1-кп/151/63/24
В И Р О К

іменем України

11 листопада 2024 року селище Чечельник

Чечельницький районний суд Вінницької області у складі :

головуючої судді ОСОБА_1

за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченої, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чечельник Вінницької області кримінальне провадження на підставі обвинувального акта, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2024 року за № 0000353 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кодима Одеської області, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , із неповною середньою освітою, контролера КП "Чечельникводоканал", одруженої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 1 та 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_2 , з яким остання перебуває у довірливих стосунках, під приводом допомоги у знятті готівки, отримала від ОСОБА_6 банківську картку для виплат AT "Ощадбанку" № НОМЕР_1 , емітовану на його ім`я та пін код доступу для користування нею, яку після зняття грошових коштів повинна була повернути разом зі знятими грішми. Однак, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що грошові кошти наявні на вказаній банківській картці є чужою власністю та належать ОСОБА_6 , використовуючи довіру потерпілого, що виразилася у наданні їй коду доступу для користування карткою та свідомо зловживаючи нею, діючи умисно, маючи умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, вирішила заволодіти грошовими коштами наявними на вказаній картці. З цією метою, ввівши потерпілого ОСОБА_6 в оману щодо дійсності своїх намірів у допомозі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння його грошовими коштами, в період з 21.06.2024 по 22.06.2024 ОСОБА_4 , перебуваючи у селищі Чечельник Гайсинського району Вінницької області, за допомогою пластикової банківської картки AT "Ощадбанк" № НОМЕР_1 , емітованої на ім`я ОСОБА_6 та відомого їй пін коду, не бажаючи виконувати взяті на себе зобов`язання, щодо зняття готівки та повернення її потерпілому, почергово, в магазинах : " Бакалея ", "Продукти", "Савранка" та "Shik" заволоділа грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 на загальну суму 2 322 гривні, купуючи при цьому необхідні їй речі на вказану суму.

У подальшому, 22 червня 2024 року о 18 годині 26 хвилин перебуваючи у селищі Чечельник Гайсинського району Вінницької області по вул. Героїв Майдану, буд. 32, використовуючи термінал банкомату AT КБ "ПриватБанк" № CAVI6269 , за допомогою пластикової банківської картки AT "Ощадбанк" № НОМЕР_1 , емітованої на ім`я ОСОБА_6 та відомого їй пін коду, здійснила операцію по зняттю грошових коштів в сумі 8 000 гривень та не бажаючи виконувати взяті на себе зобов`язання, щодо повернення готівки потерпілому, після зняття грошових коштів, вказані кошти не повернула, а стала використовувати їх для власних потреб, розпорядившись ними на власний розсуд.

Вказаними шахрайськими діями ОСОБА_4 заподіяла ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 10 322 гривні.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Крім того, ОСОБА_4 23 червня 2024 року в період часу з 09 години 59 хвилин по 10 годину 04 хвилини в селищі Чечельник Гайсинського району Вінницької області, скориставшись довірливими відносинами з ОСОБА_6 під приводом допомоги у знятті готівки, попередньо отримавши від останнього банківську картку для виплат AT "Ощадбанку" № НОМЕР_1 , емітовану на його ім`я та пін код доступу для користування нею, діючи повторно, в магазинах "Наталі", "Канцтовари" та "Інтер`єр" заволоділа належними потерпілому ОСОБА_6 грошовими коштами в сумі 2 533 гривні, які витратила, розраховуючись даною карткою на купівлю необхідних їй речей, заподіявши при цьому останньому майнову шкоду на вищезазначену суму.

Крім того, цього ж дня 23 червня 2024 року о 10 годині 21 хвилина продовжуючи свої активні дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , ОСОБА_4 перебуваючи у селищі Чечельник Гайсинського району Вінницької області по вул. Героїв Майдану, буд. 32, використовуючи термінал банкомату AT КБ "ПриватБанк" № CAVI6269 , за допомогою пластикової банківської картки AT "Ощадбанк" № НОМЕР_1 , емітованої на ім`я ОСОБА_6 здійснила операцію по зняттю грошових коштів в сумі 8 000 гривень та після зняття грошових коштів, ОСОБА_6 вказані грошові кошти не повернула, а стала використовувати їх для власних потреб, розпорядившись ними на власний розсуд.

Вказаними шахрайськими діями ОСОБА_4 заподіяла ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 10 533 гривні.

Крім того, ОСОБА_4 24 червня 2024 року о 08 годині 10 хвили, діючи повторно, перебуваючи у АДРЕСА_3 , використовуючи термінал банкомату AT КБ "ПриватБанк" № CAVI6269 , здійснила операцію по зняттю грошових коштів у сумі 8 000 гривень та не повернула ОСОБА_6 вказані грошові кошти, а стала використовувати їх для власних потреб, розпорядившись ними на власний розсуд.

У подальшому, цього ж дня 24 червня 2024 року о 10 годині 28 хвилин, продовжуючи свої активні дії спрямовані на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , перебуваючи в селищі Чечельник Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_4 в магазині "Смак", заволоділа належними потерпілому ОСОБА_6 грошовими коштами в сумі 1 371 гривень, які витратила, розраховуючись даною карткою, на купівлю необхідних їй речей, заподіявши при цьому останньому майнову шкоду на вищезазначену суму.

Вказаними шахрайськими діями ОСОБА_4 заподіяла ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 9 371 гривня.

Крім того, ОСОБА_4 25 червня 2024 року о 08 годині 32 хвилини діючи повторно, перебуваючи у АДРЕСА_3 , здійснила операцію по зняттю грошових коштів в сумі 8 000 гривень та не бажаючи виконувати взяті на себе зобов`язання, щодо повернення готівки потерпілому ОСОБА_6 , після зняття грошових коштів, вказані кошти не повернула, а стала використовувати для власних потреб, розпорядившись ними на власний розсуд, заподіявши йому майнову шкоду на суму 8 000 гривень.

У подальшому, цього ж дня 25 червня 2024 року о 10 годині 28 хвилин, продовжуючи свої активні дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , перебуваючи в селищі Чечельник Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_4 в магазині "М`ясна Лавка", заволоділа належними потерпілому ОСОБА_6 грошовими коштами в сумі 910 гривень, які витратила, розраховуючись даною карткою, на купівлю необхідних їй речей, заподіявши при цьому останньому майнову шкоду на вищезазначену суму.

Вказаними шахрайськими діями ОСОБА_4 заподіяла ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 8 910 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 26 червня 2024 року о 07 годині 55 хвилин, діючи повторно, перебуваючи у АДРЕСА_3 , використовуючи термінал банкомату AT КБ "ПриватБанк" № CAVI6269 , за допомогою пластикової банківської картки AT "Ощадбанк" № НОМЕР_1 , емітованої на ім`я ОСОБА_6 та відомого їй пін коду, здійснила операцію по зняттю грошових коштів в сумі 8 000 гривень та ОСОБА_6 вказані грошові кошти не повернула, а стала використовувати їх для власних потреб, розпорядившись ними на власний розсуд, заподіявши йому майнову шкоду на суму 8 000 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 27 червня 2024 року о 06 годині 54 хвилини, діючи повторно, перебуваючи у АДРЕСА_3 , використовуючи термінал банкомату AT КБ "ПриватБанк" № CAVI6269 , за допомогою пластикової банківської картки AT "Ощадбанк" № НОМЕР_1 , емітованої на ім`я ОСОБА_6 , здійснила операцію по зняттю грошових коштів в сумі 8 000 гривень та ОСОБА_6 вказані грошові кошти не повернула, а стала використовувати їх для власних потреб, розпорядившись ними на власний розсуд, заподіявши йому майнову шкоду на суму 8 000 гривень.

У подальшому, цього ж дня 27 червня 2024 року о 10 годині 47 хвилин, продовжуючи свої активні дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , перебуваючи в селищі Чечельник Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_4 в магазині "М`ясна Лавка", заволоділа належними потерпілому ОСОБА_6 грошовими коштами в сумі 1 140 гривень, які витратила, розраховуючись даною карткою на купівлю необхідних їй речей, заподіявши при цьому останньому майнову шкоду на вищезазначену суму.

Вказаними шахрайськими діями ОСОБА_4 заподіяла ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 9 140 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 28 червня 2024 року о 08 годині 46 хвилин, діючи повторно, перебуваючи у селищі Чечельник Гайсинського району Вінницької області по вул. Героїв Майдану, буд, 32, використовуючи термінал банкомату AT КБ "ПриватБанк" № CAVI6269 , за допомогою пластикової банківської картки AT "Ощадбанк" № НОМЕР_1 здійснила операцію по зняттю грошових коштів в сумі 6 000 гривень та не бажаючи виконувати взяті на себе зобов`язання щодо повернення готівки потерпілому ОСОБА_6 , вказані грошові кошти не повернула, а стала використовувати їх для власних потреб, розпорядившись ними на власний розсуд, заподіявши йому майнову шкоду на суму 6 000 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 14 липня 2024 року о 12 годині 16 хвилин, діючи повторно, перебуваючи у АДРЕСА_3 , використовуючи термінал банкомату AT КБ "ПриватБанк" № CAVI6269 , за допомогою пластикової банківської картки AT "Ощадбанк" № НОМЕР_1 , емітованої на ім`я ОСОБА_6 та відомого їй пін коду, здійснила операцію по зняттю грошових коштів в сумі 8 000 гривень, після зняття грошових коштів, власнику ОСОБА_6 вказані грошові кошти не повернула, а стала використовувати їх для власних потреб, розпорядившись ними на власний розсуд, заподіявши йому майнову шкоду на суму 8 000 гривень.

У подальшому, цього ж дня 14 липня 2024 року в період з 12 години 27 хвилин по 12 годину 39 хвилин, продовжуючи свої активні дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , перебуваючи в селищі Чечельник Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_4 в магазинах "Домашній Текстиль" та " Лаванда " заволоділа належними потерпілому ОСОБА_6 грошовими коштами в сумі 1 253 гривні, які витратила, розраховуючись даною карткою, на купівлю необхідних їй речей, заподіявши при цьому останньому майнову шкоду на вищезазначену суму.

Вказаними шахрайськими діями ОСОБА_4 заподіяла ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 9 253 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 17 липня 2024 року о 09 годині 57 хвилин, діючи повторно, перебуваючи у АДРЕСА_3 , використовуючи термінал банкомату AT КБ "ПриватБанк" № CAVI6269 , за допомогою пластикової банківської картки AT "Ощадбанк" № НОМЕР_1 , емітованої на ім`я ОСОБА_6 та відомого їй пін коду, здійснила операцію по зняттю грошових коштів в сумі 8 000 гривень та після зняття грошових коштів власнику, тобто ОСОБА_6 вказані грошові кошти не повернула, а стала використовувати їх для власних потреб, розпорядившись ними на власний розсуд, заподіявши йому майнову шкоду на суму 8 000 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 18 липня 2024 року о 21 годині 05 хвилин, діючи повторно, перебуваючи у АДРЕСА_3 , використовуючи термінал банкомату AT КБ "ПриватБанк" № CAVI6269 , за допомогою пластикової банківської картки AT "Ощадбанк" № НОМЕР_1 , емітованої на ім`я ОСОБА_6 та відомого їй пін коду, здійснила операцію по зняттю грошових коштів в сумі 5 800 гривень та не бажаючи виконувати взяті на себе зобов`язання, щодо повернення готівки потерпілому ОСОБА_6 , вказані грошові кошти не повернула, а стала використовувати їх для власних потреб, розпорядившись ними на власний розсуд, заподіявши йому майнову шкоду на суму 5 800 гривень.

Своїми вищевказаними діями, ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Загальна сума майнової шкоди заподіяної ОСОБА_6 становить 85 329 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 190 КК України за фактичних обставин викладених у обвинувальному акті визнала повністю та пояснила, що ОСОБА_6 мав борг перед водоканалом за воду і для того щоб його погасити, дав їй свою банківську картку, сказав пін код та попросив її зняти для нього велику суму грошей, яку саме не вказав. Коли вперше зняла гроші та хотіла повернути разом з карткою, то не змогла до нього докричатися, так як він має злого пса. Після цього, вона неодноразово використовувала його картку для зняття готівки та розрахунку у різних магазинах за придбані товари. Користувалася карткою доки не зняла усі кошти. Пояснила, що кошти їй були потрібні на лікування, які збиралася повернути, коли отримає гроші за оренду належного їй паю. Щиро розкаялася у вчиненому, пояснила, що їй дуже соромно і взагалі не розуміє, як вона так могла вчинити. Обіцяла, що це стало для неї уроком і вона більше ніколи такого у своєму житті не допустить. Щодо цивільного позову зазначила, що перерахувала ОСОБА_6 на рахунок 88 000 гривень, що становить суму, навіть більшу ніж зазначено у обвинувальному акті. Щодо моральної шкоди, то визнає її частково, готова сплатити 10 000 гривень, а щодо послуг на правову допомогу покладається на розсуд суду.

Потерпілий, який є також цивільним позивачем ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, оскільки у судове засідання з`явитися не може через хворобливий стан здоров`я. Підтримав цивільний позов та просив стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду у сумі 50 000 гривень та витрати на послуги адвоката у сумі 5 000 гривень. Щодо міри покарання, вважає що їй необхідно призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі реально.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просила врахувати те, що ОСОБА_4 визнала вину, щиро розкаялася, повністю відшкодувала матеріальну шкоду потерпілому, тому вважає, що їй можна визначити покарання без позбавлення волі реально з визначенням мінімального терміну іспитового строку. Щодо цивільного позову звернула увагу суду на те, що ними подані докази повної сплати потерпілому матеріальної шкоди, навіть, у трохи більшому розмірі, а саме в сумі 88 000 гривень, тоді як по обвинувальному акту загальна сума майнової шкоди становить 85 329 гривень. Моральну шкоду визнають частково, у значно меншій сумі, як просить потерпілий. Щодо витрат на послуги адвоката на досудовому розслідуванні вважає їх не завищеними.

Враховуючи те, що обвинувачена, її захисник та прокурор не заперечили проти обсягу та порядку дослідження доказів відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, обвинувачена свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнала повністю, сумнівів у добровільності та істинності її позиції у суду немає. Також сторонам роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, а тому суд обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням документів, що характеризують її особу, документів щодо речових доказів та цивільного позову.

Аналізуючи покази обвинуваченої ОСОБА_4 , суд вважає, що її винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду. Так, обвинувачена надала покази стосовно обставин вчинення кримінальних правопорушень, вказуючи на способи та мотиви їх вчинення. Надані обвинуваченою покази повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами кримінального провадження.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд виходить з вимог ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує, що ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України, а саме : кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України є кримінальним проступком, ч. 2 ст. 190 КК України - нетяжким злочином, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно,щиро розкаялася у вчиненому та повністю відшкодувала шкоду. Також, суд враховує висновок Гайсинського районного сектору № 4 філії Державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області, згідно якого на їх думку виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 є можливим без ізоляції від суспільства.

Враховучи викладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому їй слід призначити покарання у межах санкцій частин 1 та 2 ст.190 КК України,із застосуванням ст.75 КК України, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, що буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Щодо цивільного позову суд зазначає наступне :

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень ч.1 ст.129 КПК України суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Вимогами п.2 ч.2 ст.23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до вимог ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно приписів п.п. 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" із змінами та доповненнями, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Щодо цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди, то вона відшкодована ОСОБА_6 в повному обсязі, що підтверджено квитанціями від 09.08.2024 та 13.08.2024.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує глибину душевних страждань потерпілого ОСОБА_6 , який є особою похилого віку, інвалідом 2 групи, а також враховує ставлення обвинуваченої ОСОБА_4 до скоєного, щире розкаяння, повне відшкодування завданої матеріальної шкоди на стадії досудового розслідування, тому вважає за можливе позовні вимоги потерпілого задовільнити частково та стягнути з ОСОБА_4 10 000 гривень моральної шкоди, оскільки ця сума, на думку суду, відповідає вимогам розумності та справедливості.

Щодо судових витрат за надання правничої допомоги ОСОБА_6 по справі у розмірі 5 000 гривень, суд зазначає, що вони доведені та підлягають стягненню.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався, підстав для їх застосування немає.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись статтями 100, 174, 349, 366-368, 369, 374 КПК України,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України і признати їй покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

Відповідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралася, підстави для її обрання відсутні.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 30 липня 2024 року на речові докази у даному кримінальному провадженні.

Речові докази, а саме :

- банківську картку АТ "Ощадбанк" № НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_6 ;

- грошові кошти в сумі 40 000 (сорок тисяч) гривень , які знаходяться на зберіганні у відділенні № 220/01 Акціонерного банку "Украгазбанк", що знаходиться за адресою: 21009, місто Вінниця, вулиця І.Бевза,34 , після набрання вироком законної сили - повернути ОСОБА_4 ;

- компакт-диск з фрагментами фото та відеозаписів з камер спостереження, який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 10 000 (десять тисяч) гривень, в якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 витрати на правову допомогу у сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Чечельницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1