Провадження №1-кп/522/2931/24
УХВАЛА

Іменем України

23 жовтня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 та клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ст. 194 ч.5 КПК України відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , в обвинувальному акті у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000070 від 04.04.2024 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 307 ч.2, 307 ч.3 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Котовськ Одеської області, громадянки України, неодруженої, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

-обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 307 ч.2, 307 ч.3 КК України,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_5 ,

захисники адвокат ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 ,

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 307 ч.2, 307 ч.3 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 307 ч.2, 307 ч.3 КК України.

Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 з визначенням розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у розмірі 484 480 грн. Клопотання мотивував тим, що відносно обвинуваченого продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 ч. 1 п.п. 1, 3, 5 КПК України. Так, ОСОБА_3 може переховуватися від суду з метою його уникнення; незаконно впливати на свідків та іншу обвинувачену в цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, прокурор заявив клопотання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ст. 194 ч.5 КПК України відносно обвинуваченої ОСОБА_4

мотивуючи його тим, що обвинувачену було звільнено з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з-під варти у зв`язку з внесенням суми застави. Стосовно неї продовжує існувати ризик, передбачений ст. 177 ч.1 п. 1 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 , будучи обізнаною, що їй може бути призначена реальна міра покарання, може переховуватися від суду з метою його уникнення, в тому числі шляхом виїзду на тимчасово окуповану територію України або за кордон.

Захисник ОСОБА_7 заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , просила змінити його на домашній арешт, або зменшити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію захисника ОСОБА_7 .

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти продовження строку дії обов`язків відносно обвинуваченої ОСОБА_4 вважає, що клопотання прокурора не відповідає вимогам КПК.

Обвинувачена підтримала захисника ОСОБА_6 .

Суд, заслухавши думку учасників процесу вважає, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 та продовження строку дії обов`язків, передбачених ст. 194 ч.5 КПК України, відносно обвинуваченої ОСОБА_4 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 331 ч.3 КПК України за наявності клопотань, суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про продовження існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених, на які посилається прокурор, суд констатує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності.

Що стосується ОСОБА_3 , то судом встановлено, що 04.07.2024 року Приморським районним судом м. Одеси обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.09.2024 року та визначено розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, у розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 363 360 гривень.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.08.2024 року відносно ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.10.2024 року з визначенням розміру застави в сумі 363 360 гривень.

Разом з тим, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєні тяжких злочинів, за які передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна, тож розуміючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, може переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого статтею 177 ч.1 п.1 КПК України.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Суд не вважає слушним посилання прокурора на наявність відносно ОСОБА_3 ризику того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків або іншу обвинувачену в даному кримінальному провадженні, та не вважає, що вказаний ризик продовжує існувати.

Крім того, суд вважає, що відносно ОСОБА_3 продовжує існувати ризик передбачений статтею 177 ч.1 п.5 КПК України, а саме, обвинувачений може продовжувати злочинну діяльність з метою отримання доходу, оскільки він офіційно не працевлаштований, не має законних джерел доходу для існування.

З огляду на статтю 178 КПК України, враховуючи обставини, що беруться до уваги при продовженні запобіжного заходу, суд бере до уваги й той факт, що ОСОБА_3 не має сталих соціальних зв`язків, він не одружений, утриманців не має.

Разом з тим, суд не вважає слушними посилання адвоката на можливість обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з огляду на те, що ОСОБА_3 не має сталих соціальних зв`язків, родини, які були б здатні забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків. При цьому, зміна ОСОБА_3 запобіжного заходу на більш м`який, з великою вірогідністю, не зможе запобігти встановленим ризикам, що унеможливить завершення судового розгляду кримінального провадження та не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, на теперішній час підстави для скасування чи зміни обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставин, передбачених статтею 178 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 судом не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При цьому суд вважає, що продовження даного запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів це злочини, що посягають на здоров`я населення. При цьому протягом останніх років спостерігається поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Ці злочини набувають усе більших масштабів і стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Що стосується розміру застави, то відповідно до вимог статті 183 КПК України, суд вважає, що достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, буде визначення її у розмірі 120 (сто двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 363 360 гривень.

Стосовно ОСОБА_4 судом встановлено, що ухвалою Приморського районного суду від 05.04.2024 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 04.06.2024 року. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.04.2024 року вказану ухвалу суду залишено без змін.

22.04.2024 року обвинувачену ОСОБА_4 було звільнено з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з-під варти у зв`язку з внесенням суми застави.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.08.2024 року відносно ОСОБА_4 продовжено строк дії обов`язків, передбачених ст. 194 ч.5 КПК України, а саме: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися з м. Одеси, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 202 ч.4 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно ст.182 ч.6 КПК України, з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Частиною 7 статті 194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Що стосується ОСОБА_4 , вона обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від шести до дев`яти років з конфіскацією майна, та розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватою, може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що свідчить про наявність ризику, передбаченого статтею 177 ч.1 п.1 КПК України.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштована, не має офіційного джерела доходу для існування, не має міцних соціальних зв`язків, які б мали вплив на обвинувачену та могли забезпечити її належну процесуальну поведінку.

Разом з тим, не продовження судом обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , не забезпечить належної поведінки обвинуваченої щодо виконання нею своїх процесуальних обов`язків та не дасть можливості запобігти вищевказаному ризику.

Враховуючи зазначене, а також те, що застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строк яких закінчується 27.10.2024 року, є заходом забезпечення її належної процесуальної поведінки, суд вважає, що відповідне клопотання прокурора є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 176-177, 181, 314-315 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого за статтями 307 ч.2, 307 ч.3 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 22 грудня 2024 року з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 120 (сто двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 363 360 (триста шістдесят три тисячі триста шістдесят) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за обвинуваченого справа № 522/10463/24, провадження по справі №1-кп/522/2931/24.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з м. Одеси, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_3 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі визначеному КПК України.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - для виконання.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ст. 194 ч.5 КПК України відносно обвинуваченої ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , строк дії обов`язків, передбачених ст. 194 ч.5 КПК України, строком на 2 (два) місяці до 22 грудня 2024 року:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з м. Одеси, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що у разі якщо вона, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі Апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1