В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 273/1556/23

Провадження № 1-кп/0285/337/24

23 липня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………........ ОСОБА_1 ,

секретаря…………..............… . ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора……………………... ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ........................ ОСОБА_4 ,

захисника.................................... ОСОБА_5 (режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

кримінальне провадження №0000593, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2023,

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, українця, з неповною середньою освітою (закінчив 8 класів),

уродженця м Баранівка Житомирської області, розлученого,

який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

офіційно не працевлаштований,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 16.05.2023, близько 05 год, перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що по всій території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, строк дії якого у встановленому законом порядку продовжено, вирішив вчинити крадіжку майна з вищевказаного домоволодіння. Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися рахунок чужого майна, ОСОБА_4 , переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаться непоміченими, підійшов до прибудови будинку, де знаходився велосипед марки «Аіст», вивів його з території домоволодіння та поїхав у невідомому напрямку, розпорядившись ним на власний розсуд. В такий спосіб ОСОБА_4 умисно, таємно викрав велосипед, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнового збитку на суму 1945 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив крадіжку майна потерпілого за обставин, викладених в обвинувальному акті, згодний з кваліфікацією своїх дій, у вчиненому щиро кається.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин та беручи до уваги, що прокурор також не оспорювала фактичні обставини провадження, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового процесу, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів. При цьому судом їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 у справі Девеер проти Бельгії, держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками, сумнівів у добровільності такої позиції в суду немає.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені в умовах воєнного стану, кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням до нього ст.75 КК України строком на 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Суд не погоджується з позицією сторони обвинувачення, що в діях обвинуваченого є активне сприяння розкриттю злочину, оскільки під такими розуміються дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням у розкритті злочину. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що обвинувачений надавав органам досудового розслідування допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує:

ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його характер;

вік та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий; вину у скоєному визнав, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно;

положення ст.ст.50, 65 КК України, згідно яким особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Також варта уваги позиція потерпілого, який в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві до суду щодо міри покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду.

Необхідно зазначити, що у правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій мають використовуватися не надмірні, а лише необхідні й зумовлені метою заходи. Виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу, це ті певні зміни в особистості винної особи, які утримують її в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору, виправлення обвинуваченого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Резюмуючи викладене, суд погоджується з думкою прокурора щодо виду та строку покарання і призначає обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі і, враховуючи його особу, який усвідомив протиправність своїх дій, його відношення до скоєного, - приходить висновку про те, що ОСОБА_4 не є особою, небезпечною для суспільства, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.75 КК України в умовах звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням. На підставі ст.76 КК України на обвинуваченого покладатимуться відповідні обов`язки кримінально-виправного характеру.

Запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Процесуальні витрати під час досудового розслідування у кримінальному провадженні в сумі 956 грн за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/106-23/6567-ТВ від 23.05.2023 - слід стягнути з обвинуваченого відповідно до вимог ст.124 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлений, арешт на майно у кримінальному провадженні не накладався.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до правил, передбачених ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 337, 370, 371, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 роки.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи

та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи під час досудового розслідування в сумі 956 грн.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: велосипед марки «Аіст», який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, - передати власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги на нього через Новоград-Волинський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_1