Справа № 646/8899/24
№ провадження 1-о/646/1/2024
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

15.08.24 м.Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , ознайомившись із заявою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого до довічного позбавлення волі, про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Харківського обласного суду від 25.04.2000 по справі № 2-5/2000.

Встановив:

13.08.2024 року в провадження судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 надійшла заява ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Харківського обласного суду від 25.04.2000 по справі № 2-5/2000, відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 222, ст. 69, ст. 190-1, ч. 3 ст. 142, ч.2 ст. 17, ст. 93 КК України до довічного позбавлення волі.

15.08.2024 в провадження суду надійшла аналогічна заява засудженого ОСОБА_3 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначено:

Вироком Харківського обласного суду від 25.04.2000 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ст.ст. 69, 222 ч. 1, 190-1, 142 ч. 3, 144 ч. 3, 93, 17, 42 КК України (1960 р.) до довічного позбавлення волі (справа № 2-5/2000). Постановою від 6 березня 2001 року Верховним Судом України вказаний вирок буд залишений без змін стосовно до нього. Вважає, що вирок Харківського обласного суду від 25.04.2000 року підлягає перегляду за нововиявленими обставинами за наступних підстав: згідно п. 1, п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України (до 2012 р.), ст. 460, ст. 461, ч. 1 ст. 463, ч. 1 ст. 464 КПК України (2012 р.). Вказав, що на його запит було отримано інформацію про статус суддів Харківського апеляційного суду , які ухвалили вирок по кримінальній справі № 2-5/2000 25.04.2000, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Вважає, що суддя ОСОБА_5 не мала право приймати участь у розгляді кримінальної справи № 2- 5/2000, та брати участь в постановленні відносно ОСОБА_3 обвинувального вироку в складі колегії Харківського обласного суду від 25.04.2000 р., оскільки, суддя Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_5 станом на час розгляду кримінальної справи не складала суддівської присяги на посаді судді Апеляційного суду Харківської області. Згідно правил та порядку встановлених законом України «Про судоустрій та статус суддів», що в свою чергу вказує на незаконність складу Харківського обласного суду у складі двох суддів, судді ОСОБА_6 та судді ОСОБА_5 (та народних засідателів-присяжних).

У зв`язку із вказаним заявник вважає, що вирок Харківського обласного суду від 25.04.2000 р., який підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, був винесений незаконним складом суддів, та підлягає скасуванню за будь-яких обставин згідно п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України (ст. 370 КПК України 1960 р.).

Ознайомившись із заявами захисника та засудженого, суд дійшов наступного.

Як визначено ст. 2 КПК, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Крім того, частиною 2 цієї статті передбачено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до п. 1 ст. 46 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а також ст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення ЄСПЛ є обов`язковими для виконання Україною.

У своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на суворому дотриманні законів під час здійснення правосуддя, зокрема, у рішеннях «Волков проти України» (рішення від 09 січня 2013 року), «Каньєте де Хоньї проти Іспанії» (рішення від 15 жовтня 2002 року), «Гору проти Греції» (рішення від 20 березня 2009 року), «Андрєєва проти Латвії» (рішення від 18 лютого 2009 року).

Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Принцип юридичної визначеності застосовується не тільки щодо сторін провадження, а й до національних судів.

Відповідно до ч.1 ст.459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Логіка і мета цієї норми, з огляду на її зміст, вказують на те, що процедура перегляду за нововиявленими обставинами має застосовуватися до тих судових рішень, якими завершено кримінальне провадження по суті та які, власне, й породжують певні кримінально-правові наслідки або констатують відсутність підстав для настання таких наслідків (вирок, ухвала про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, судові рішення судів апеляційної та касаційної інстанції щодо таких рішень).

Більше того, логіка розміщення глави 34 у структурі КПК України з урахуванням системного тлумачення норм цієї глави у сукупності з іншими нормами, що в цілому визначають процедуру судового провадження, призводить до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Відповідно до ч.1 ст.460 КПК України, учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Із заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення вбачається, що предметом перегляду є вирок Харківського обласного суду від 25.04.2000, який постановлено у справі № 2-5/2000 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст.222, ст. 69, ст. 190-1, ч. 3 ст. 142, ч.2 ст. 17, ст. 93 КК України засудженого до довічного позбавлення волі, як судом першої інстанції.

Заявник посилається на істотні обставини, які не були відомі саме під час постановлення вказаного судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.463 КПК України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, крім випадку, передбаченого частиною третьою цієї статті.

Із наданих заявником доказів не вбачається, що Червонозаводський районний суд м. Харкова ухвалював вказаний вирок та допустив помилку внаслідок незнання про існування обставин, передбачених ч.2 ст.459 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.464 КПК України не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 Кримінально-процесуального кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

За наведеного у відкритті провадження про перегляд вироку Харківського обласного суду від 25.04.2000 за нововиявленими обставинами слід відмовити.

Керуючись ст.464 КПК України, суд,

Постановив

У відкритті провадження про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Харківського апеляційного суду у справі № 2-5/2000 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 222, ст. 69, ст. 190-1, ч. 3 ст. 142, ч.2 ст. 17, ст. 93 КК України засудженого до довічного позбавлення волі, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1