УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання заступника начальника відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № № 0000067 від 26.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом Державної митної служби України № 351-О від 22.05.2023 ОСОБА_4 призначено на посаду начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці на умовах строкового трудового договору, шляхом укладення контракту про проходження державної служби.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

В ході досудового розслідування встановлено, що у березні 2024 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, громадянин України ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_4 на території митного поста «Гайсин» з метою консультації стосовно майбутнього митного оформлення. У ході зустрічі, ОСОБА_4 були надані товаросупровідні документи, які підтверджують легальність здійснення митного оформлення.

Проте, ОСОБА_4 діючи умисно, переслідуючи мету незаконного збагачення, повідомив ОСОБА_6 , про необхідність передачі йому неправомірної вигоди у розмірі 300 доларів США з кожної митної декларації, в іншому випадку співробітниками митниці будуть проводитись безпідставні митні огляди, відбори проб і зразків, а також інші митні формальності, які будуть затягувати процедуру митного оформлення.

На вказану пропозицію ОСОБА_6 був вимушений погодитись.

У подальшому, на виконання попередніх домовленостей, 24.06.2024 ОСОБА_4 перебуваючи на території митного поста «Гайсин» Вінницької митниці, що розташований за адресою м. Гайсин вул. Механізаторів, 23, отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у сумі 300 доларів США за безперешкодне здійснення митного оформлення ватажу.

Крім того, на виконання попередніх домовленостей, 23.07.2024 о 12.35 ОСОБА_4 перебуваючи на території митного поста «Гайсин» Вінницької митниці, що розташований за адресою м. Гайсин вул. Механізаторів, 23, отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у сумі 600 доларів США за безперешкодне здійснення митного оформлення ватажу, після чого був затриманий працівниками правоохоронного органу.

Так, 23.07.2024 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України проведено особистий обшук начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці ОСОБА_4 на території митного посту « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою АДРЕСА_1 в ході якого вилучено: мобільний телефон марки Apple Iphone 12 Pro Max та грошові кошти в сумі 1550 грн.

Згідно ст. 100 КПК речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Отже, є достатні підстави вважати, що вони відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України були підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди, та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що досліджуються у даному кримінальному провадженні.

Вказані речі мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містять сліди злочину та можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 Кодексу існує два шляхи приєднання речей або документів в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження: надання добровільно або на підставі судового рішення.

Частина 2 ст. 171 КПК України надає право прокурору, слідчому за погодженням з прокурором, звертатись до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна не тільки підозрюваної особи, оскільки клопотання про арешт майна підозрюваного є окремим видом вказаного процесуального документу та його зміст передбачений частиною третьою цієї ж статті.

Арешт вказаних речей, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

За таких обставин вказані речі підлягають арешту, оскільки його незастосування може призвести до зникнення майна та настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що вищезазначене майно являється джерелом доказів, при дослідженні яких необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також в подальшому виникне необхідність у проведенні ряду експертиз, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено необхідність накладення арешту на речі, які вилучені в ході обшуку 23.07.2024, під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці ОСОБА_4 на території митного посту «Гайсин», за адресою м. Гайсин, вул. Механізаторів, 23, оскільки вони мають значення речового доказу та доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на речі, які вилучені в ході обшуку 23.07.2024, під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці ОСОБА_4 на території митного посту «Гайсин», за адресою м. Гайсин, вул. Механізаторів, 23, а саме:

- мобільний телефон марки Apple Iphone 12 Pro Max та грошові кошти в сумі 1550 грн.

Виконання ухвали доручити заступнику начальника відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя