справа № 208/9849/24
№ провадження 1-кс/208/1815/24
УХВАЛА

Іменем України

30 вересня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Донецькій області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 «про арешт майна» в межах кримінального провадження №0000013 від 02.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

встановив:

Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене 26.09.2024 в ході обшуку затриманої особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9А», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , з метою збереження речових доказів по кримінальному провадженню, із позбавленням права ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та інших осіб, на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав слідчому судді заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Власник вилученого майна, ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна його заява про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, проти накладення арешту на майно не заперечував.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя враховує, що сторона обвинувачення на власний розсуд розпорядилася правом підтримати заявлене клопотання без своєї особистої участі, у письмовій формі та з документальним підтвердженням.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 26.08.2024, приблизно о 19:15 год., в районі будівельного супермаркету «Тайфун», розташованого за адресою: Донецька область, м. Дружківка, вул. Космонавтів, 58, де ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , незаконно збув «оперативну покупцю» ОСОБА_7 згорток із полімерного матеріалу, в якому знаходилось 6 (шість) згортків із полімерного матеріалу з кристалічними речовинами масами 0,1574г, 0,2306г, 0,2276г, 0,2298г, 0,2240г, 0,2375г (загальною масою 1,3069г), які згідно висновку експерта, містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, маса якого складає 0,0882г, 0,0783г, 0,0841г, 0,1055г, 0,1408г, 0,0648г відповідно (загальною масою 0,5717г).

Крім того, 26.09.2024, приблизно о 07:35 год., в районі АЗС «ТЕРМІНАЛ», розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , незаконно, повторно збув «оперативну покупцю» ОСОБА_7 зіп-пакет, в якому знаходилось 6 (шість) згортків із полімерного матеріалу з кристалічними речовинами, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон.

26 вересня 2024 року о 07 годин 40 хвилин на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та проведено обшук затриманої особи, в ході якого у ОСОБА_5 вилучений належний йому мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9А», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 .

Під час досудового розслідування окрім того встановлено, що вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон із сім-карткою НОМЕР_3 , він використовував у своїй злочинній діяльності, пов`язаній зі збутом наркотичних засобів, тобто вилучений мобільний телефон є засобом вчинення злочину, інкримінованого ОСОБА_5 , якого 26.09.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.

Основним безпосереднім об`єктом злочину за ст. 286 КК України, є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до ст. 286, а його додатковим обов`язковим об`єктом - життя і здоров`я особи.

Об`єктивна сторона злочину включає такі обов`язкові ознаки:1) діяння, 2) обстановку, 3) наслідки та 4) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Діяння полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності і полягати у; 1) вчиненні дій, які заборонені правилами; 2) невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Тому враховуючи вимоги ст. 170 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання у їх сукупності, позиції прокурора, який довів обґрунтованість заявленого клопотання, а тому враховуючи що підставою клопотання є необхідність проведення ряду процесуальних дій в межах кримінального провадження, щодо транспортних засобів, з застосуванням яких відбулася подія, за ознаками ч. 3 ст. 286 КК України, в тому числі експертиз транспортних засобів, а тому з метою його збереження, унеможливлення пошкодження та знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази арешт майна є в достатній мірі необхідним та таким, що забезпечить потреби кримінального провадження.

Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 26.09.2024 в ході обшуку затриманої особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9А», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 .

Тимчасово, на час накладення арешту, позбавити права ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та інших осіб, на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1