Справа № 700/635/24
Провадження № 1-кп/700/124/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 р. Лисянський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченого: ОСОБА_4 , потерпілого: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Лисянка кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рубаний Міст Лисянського району Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, на утриманні осіб похилого віку не має, інвалідом та пенсіонером не являється, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 22.08.2024 близько 18 год. 30 хв., перебуваючи біля продуктового магазину по АДРЕСА_1 , під час сварки із ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, кулаком лівої руки наніс один удар в область правого ока, чим заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді травми правого із тотальним субконютивальним крововиливом та синцями верхньої і нижньої повік правого ока, що згідно висновку експерта № 05-11-01/139 від 27.08.2024, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статтею 125 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно наніс тілесні ушкодження потерпілому за встановлених обставин, не стримався але до свого вчинку відноситься негативно, хоча дій для примирення не вчиняв, просить призначити покарання у виді штрафу.

Обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння.

Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що в той день був біля магазину та оскільки обвинувачений нецензурно виражався, зробив йому зауваження, а він у відповідь наніс йому удар в голову внаслідок чого втратив свідомість. Жодних збитків обвинувачений не відшкодував, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Суд з`ясував, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст обставин справи, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, керуючись приписами ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, оскільки обставини справи ніким із сторін судового провадження не оспорюються.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, піддавши їх оцінці, суд дійшов до переконання, що своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

При обранні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, правопорушення не є злочином, на даний час офіційно не працює, утриманців не має, на обліку і лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин які пом`якшують покарання у судому засідання не встановлено. Суд не берез до уваги посилання прокурора в обвинувальному акті на щире каяття, оскільки в дійсності такого обвинувачений не проявив, зокрема не відшкодував жодної шкоди потерпілому, навіть не просив вибачення.

Обставини, які обтяжують покарання теж судом не встановлено.

З огляду на системне тлумачення законодавства та судову практику, розкаяння передбачає, крім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у його вчиненні, щирий жаль із приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки скоєного та в готовності нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка про визнання особою своєї винуватості, а відповідне ставлення до вчиненого, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Враховуючи, що обвинувачений ніде не працює, відсутності пом`якшуючих вину обставин, необхідним і достатнім для досягнення мети покарання буде покарання у виді громадських робіт.

Цивільний позов у справі не заявлено, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Виходячи з викладеного та керуючись ст. ст. 342-351, 363-368 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді ста двадцяти годин громадських робіт.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляцій. У разі подачі апеляцій, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду. Копія вироку суду негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1