Справа № 756/9790/24
Номер провадження № 1-кс/756/1861/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 10.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001873, про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оренбург, Російської Федерації, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

УСТАНОВИВ:

02.08.2024 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 10.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001873, про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Дане клопотання погоджено прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 ..

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 10.06.2024 приблизно о 14 годині 11 хвилин, ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , поблизу бази відпочинку «Озеро Карачун», де в той час перебував ОСОБА_7 .

Перебуваючи за вищевказаною адресою, у той час та в тому ж місці, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене за допомогою заздалегідь підготовленого предмету.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій, за допомогою заздалегідь підготовленого предмету, ОСОБА_4 , перебуваючи у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи явну неповагу до існуючих правил поведінки, діючи з особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки в суспільстві, не пояснюючи ОСОБА_7 причин своєї протиправної поведінки, у грубій словесній формі, образив його честь та гідність, після чого взяв зі столу заздалегідь підготовлений предмет зовні схожий на ніж, підійшов до ОСОБА_7 зі спини, схопив його лівою рукою за голову, а правою рукою в якій ОСОБА_4 тримав ніж, сильно натиснувши лезом ножа провів по горлу ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді різаної рани передньої поверхні шиї без пошкодження судин, трахеї, стравоходу.

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у грубому порушенні громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю (хуліганство), за допомогою заздалегідь підготовленого предмету, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у кримінальному правопорушенні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а також вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, учинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим у клопотанні слідчий просить продовжити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 11.09.2024, оскільки у даному провадженні необхідно провести слідчі дії та процесуальні рішення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та доводи, що його обґрунтовують, при цьому не заперечувала щодо відомостей, які наведені захисником та підозрюваним, які характеризують особистість підозрюваного.

Крім того, на виконання вимог ст. 194 КПК України, в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваному ОСОБА_4 , прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, на думку прокурора, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким, санкція ч. 4 ст. 296 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, тож ОСОБА_4 , усвідомлюючи міру покарання за кримінальні правопорушення, може навмисно переховуватись від органів досудового розслідування та в подальшому суду з метою уникнення відповідальності. Крім того, підозрюваний неодружений, що свідчить про відсутність стійких соціальних зав`язків, та підвищує ризик зміни місця проживання з метою уникнення відповідальності та ухилення від слідства.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо незаконного впливу на свідків, є той факт, що ОСОБА_4 відомо місце проживання та контактні телефони останніх. Зважаючи на те, що в кримінальному провадженні наявні свідки, які були очевидцями вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний шляхом погрози, підкупу може схилити свідків до дачі неправдивих показань або відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного кримінального правопорушення, а також, враховуючи винятковий характер та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , останній може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування та судового розгляду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, є те, що підозрюваний у 2019 році притягувався Подільським районним судом м. Києва за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, яке супроводжувалось завданням тілесного ушкодження потерпілому.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, або застосувати інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Так, ОСОБА_4 зазначив, що він має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю похилого віку, яка є пенсіонером, хворіє на діабет, потребує догляду.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання слідчого, просила у його задоволенні відмовити посилаючись на те, що наведені слідчим та прокурором ризики не є обґрунтованими, крім того на даний момент відсутні докази обґрунтованості підозри, а сам підозрюваний не пам`ятає подій. Додала, що раніше підозрюваний притягувався до кримінальної відповідальності, однак судимість наразі погашена.

Вислухавши клопотання прокурора, думку захисника та підозрюваного, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Оболонського УП ГУНП в місті Києві перебуває кримінального провадження, внесеного 10.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001873, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

10.06.2024 о 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

11.06.2024 у відповідності до п.п. 1, 3 ст. 276 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

12.06.2024 ухвалою Оболонського районного суду м. Києва до ОСОБА_4 застосовано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 08.08.2024 включно.

Постановою керівника Оболонської окружної прокуратури міста Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001873 від 10.06.2024 продовжено до 3 місяців тобто до 11.09.2024.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 , кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано такі докази:

- протокол огляду місця події від 10.06.2024 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протокол затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України від 10.06.2024;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- протокол впізнання особи за фотознімками із потерпілим ОСОБА_7 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_12 ;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

- інші матеріалами провадження в їх сукупності.

Отже, дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_4 в інкримінованому злочині, тобто можливості того, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 296 КК України - грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю (хуліганство), за допомогою заздалегідь підготовленого предмету.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як видно з пояснень прокурора в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, а саме можливість ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, учинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, обставини, які суд уважає доведеними в якості обґрунтованості підозри, беручи до уваги пояснення підозрюваного, захисника, а також особистість ОСОБА_4 , суд погоджується з тим, що на даний час наявним є ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування, учинити інше кримінальне правопорушення, тобто існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Однак, суд не погоджується з існуванням ризику, передбаченого пунктом 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки прокурором не наведено фактичних даних на підтвердження наявності таких ризиків, як незаконно впливати на свідків та іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування

Крім того, в обґрунтування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування, прокурор зазначено тяжкість покарання. Між тим, указану обставину суд не може оцінювати в якості ризику, бо ця обставина повинна бути оцінена судом лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як додаткові відомості, які посилюють існування певних ризиків.

Більше того, тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком, оскільки в розумінні рішень ЕСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України», «Тимошенко проти України», «Луценко проти України») неодноразово наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Крім того, суд вважає доречним взяти до уваги пункт 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Подвезько проти України» (Заява № 74297/11), де суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. Отже, сама по собі тяжкість покарання ще не свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя, оцінюючи клопотання слідчого, ураховує тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, зокрема, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення строком від трьох до семи років, вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 196 КПК України під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу, яке розглядається за правилами обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені, на думку суду, обставини свідчать у судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбачених п. 2, 3 тобто існування ризиків та наявність достатніх підстав для застосування запобіжного заходу як - тримання під вартою (п. 1, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України), який є винятковим запобіжним заходом, і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків.

Суд зауважує, що ним перевірено у судовому засіданні, що закінчити досудове розслідування неможливо, внаслідок виконання великого обсягу роботи та особливої складності кримінального провадження. Так, як видно з клопотання, з метою забезпечення належного виконання завдань кримінального провадження, під час досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій спрямованих на отримання та перевірку зібраних доказів.

Тож, на думку суду, клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 199 КПК України та є підставою для його часткового задоволення, та продовженню строку тримання під вартою підозрюваному в межах строку досудового розслідування.

Частиною 4 статті 183 КПК України передбачені випадки, коли слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Так, на думку слідчого судді, під час розгляду даного клопотання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку щодо необхідності визначення розміру застави, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2024 року для працездатних осіб складає 3024 гривень.

За таких обставин, враховуючи майновий стан підозрюваного та встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 визначити заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 грн., яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. На переконання слідчого судді, застава у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 206, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 10.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001873, про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України - задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 38 (тридцять вісім) днів запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тобто в межах строку досудового розслідування кримінального провадження.

Установити ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід - заставу в розмірі 60 (шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят ) грн 00 коп., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (одержувач - ТУ ДСА України в м. Києві, ЄДРПОУ - 26268059, банк одержувача - Держказначейська служба України м. Київ, МФО - 820172, рахунок UA1012089, призначення платежу: застава № ухвали суду, П.І.Б. платника застави. ЄДРПОУ суду - 02896785).

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це суд.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_4 з`являтися за першою вимогою до суду, а також покласти наступні обов`язки:

- не відлучатися із міста Київської області;

- повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Указані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 строком на два місяці, який починається з моменту внесення застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу в вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а останнім днем строку дії ухвали є 11.09.2024. Між тим, строк дії ухвали не може перевищувати меж строку досудового розслідування кримінального провадження, у випадку його не продовження, або не зверненням із обвинувальним актом до суду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1