Справа № 755/8543/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києвакримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001018 від 21 жовтня 2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні чотирьох дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працюючого начальником відділу збуту вторинної сировини ТОВ «Полімер України», за контрактом добровольця територіальної оборони Гатненської територіальної громади, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з середньою освітою, працюючого складальником виробів в ТОВ «Манеж», не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

потерпілого ОСОБА_13 ,

представників потерпілого - адвокатів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_16 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_17 ,

обвинувачених ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

21 жовтня 2018 року близько 09 години 00 хвилин ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «Range Rover Sport», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався у крайній правій смузі руху по проїзній частину Броварсього проспекту, зі сторони станції метрополітену «Дарниця» в напрямку станції метрополітену «Лівобережна» в місті Києві, зі швидкістю швидкість на даній ділянці 50 км/год та наближався до з`їзду на вул. Шептицького.

У цей же час, попереду автомобіля «Range Rover Sport», державний номерний знак НОМЕР_1 , в попутному з ним напрямку, у середній смузі руху з меншою швидкістю, рухався автомобіль «Ford Connect», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який порушуючи вимоги п. 1.5, підпункт «б» п. 2.3, п.п. 10.1, 10.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України, не впевнившись у безпеці, не переконався, що зміна напрямку руху буде безпечною і не створить перешкод іншим учасникам руху, та навпроти з`їзду на вул. Шептицького почав виконувати перестроювання праворуч в праву смугу руху, по якій його випереджав автомобіль «Range Rover Sport», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Також, в цей час, по тротуару вздовж вказаного з`їзду до вул. Шептицького рухався пішохід ОСОБА_18 .

Під час руху ОСОБА_7 допустив порушення вимог п. 1.5, підпункту «б» п. 2.3, п.п. 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України:

- п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- підпункт «б» п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, правильно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення і кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі;

- п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_7 виявились в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «Range Rover Sport», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вищевказаній проїзній частині, зі швидкістю 82…92 км/год, яка значно перевищувала максимально допустиму на даній ділянці дороги швидкість 50 км/год, тим самим створюючи небезпеку для руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, тобто в момент початку перестроювання праворуч автомобіля «Ford Connect», державний номерний знак НОМЕР_2 , у смугу його руху завчасно не вжив заходів до зменшення швидкості, а здійснив не виправдану різку зміну напрямку руху праворуч, де на з`їзді з просп. Броварського на вул. Шептицького у місті Києві виїхав за межі проїзної частини на тротуар та в подальшому здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_18 .

У результаті даної дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_18 від отриманих тілесних ушкоджень помер в кареті швидкої медичної допомоги.

Смерть ОСОБА_18 настала від множинних переломів кісток скелету з пошкодженням внутрішніх органів та розвитком крововтрати.

Ушкодження, спричинені ОСОБА_18 , мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.

Так, порушення вимог п. 1.5, підпункту «б» п. 2.3, п.п. 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху ОСОБА_7 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

21 жовтня 2018 року близько 09 годині ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем «Ford Connect», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався у другій (середній) смузі проїзної частини просп. Броварського у місті Києві, зі сторони станції метро «Дарниця» у напрямку станції метро «Лівобережна», зі швидкістю 55 км/год, яка перевищувала максимально дозволену на даній ділянці дороги 50 км/год.

У цей же час, позаду вказаного автомобіля, у попутному з ним напрямку, у першій (крайній правій) смузі, зі швидкістю 82…92 км/год, з порушенням п. 1.5, підпункту «б» п. 2.3, п.п. 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України рухався автомобіль «Range Rover Sport», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 .

Обидва транспортні засоби наближались до з`їзду на вул. Шептицького, де по тротуару рухався пішохід ОСОБА_18 .

Під час руху ОСОБА_8 допустив порушення вимог п. 1.5, підпункту «б» п. 2.3, п.п. 10.1, 10.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України.

- п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- підпункт «б» п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, правильно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення і кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі;

- п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 10.3 у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтись;

- п. 12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_8 виявились в тому що він, керуючи технічно справним автомобілем «Ford Connect», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вищевказаній проїзній частині, зі швидкістю, яка перевищувала максимально дозволену на даній ділянці дороги 50 км/год, маючи об`єктивну змогу перед початком перестроювання виявити в першій (крайній правій) смузі, позаду, автомобіль «Range Rover Sport», державний номерний знак НОМЕР_1 , та вибрати безпечні прийоми керування, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не переконався, що зміна напрямку руху, буде безпечною і не створить перешкод іншим учасникам руху, відволікся від керування транспортним засобом, внаслідок чого, навпроти з`їзду на вул. Шептицького в місті Києві розпочав маневр перестроювання з другої в першу смугу руху, чим створив для ОСОБА_7 умови, в яких останній, з метою уникнення зіткнення транспортних засобів був вимушений змінити напрямок руху керованого ним автомобіля вправо, з подальшим виїздом за межі проїзної частини на тротуар та здійсненням наїзду на пішохода ОСОБА_18 , який рухався по тротуару вул. Шептицького в місті Києві.

У результаті даної дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_18 отримав тілесні ушкодження від яких помер в кареті швидкої медичної допомоги.

Смерть ОСОБА_18 настала від множинних переломів кісток скелету з пошкодженням внутрішніх органів та розвитком крововтрати.

Вищевказані ушкодження, спричинені ОСОБА_18 , мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.

Так, порушення вимог п. 1.5, підпункту «б» п. 2.3, п.п. 10.1. 10.3 та 12.4 Правил дорожнього руху ОСОБА_8 знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що у вихідний день 21 жовтня 2018 року близько 09 години 00 хвилин він на транспортному засобі «Range Rover Sport», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по просп. Броварському у напрямку правого берегу у третій смузі руху. У тому ж напряму, паралельно з ним, у 4 смузі рухався автомобіль «Ford Connect», державний номерний знак НОМЕР_2 , який на перехресті його обігнав та перестроївся у його смугу руху. Він, ОСОБА_7 , перестроївся у другу смугу руху. На час події йому здавалося, що він рухався з дозволеною швидкістю. Коли він усім корпусом транспортного засобу заїхав у другу смугу руху та рухався прямо, з його автомобілем порівнявся автомобіль «Ford Connect», який рухався у третій смузі руху. Потім, автомобіль «Ford Connect» у своїй смузі руху обігнав його автомобіль і зробив несподіваний різкий маневр в праву сторону у 2 смугу руху, при цьому тільки виконуючи цей маневр, водій увімкнув покажчик повороту. При виконанні цього маневру, відстань між двома автомобілями була мінімальна. Коли він, ОСОБА_7 , рухався у своїй смузі руху, то не міг передбачати, що у цій дорожній обстановці, автомобіль «Ford Connect» почне маневр перестроювання у його смугу руху. Він одразу почав скидати швидкість та викручувати автомобіль в праву сторону, у першу смугу руху, тобто вчинив усі можливі дії для уникнення дорожньо-транспортної пригоди. Однак, після маневру ліве переднє колесо його автомобілю вдарилося у відбійник, внаслідок чого, на колесі лопнув диск та розірвало шину, а машину відкинуло вправо на тротуар, де рухався пішохід. Він до цього не бачив хто рухається по тротуару, оскільки виконував маневр перестроювання у смугу і не збирався виїжджати на тротуар. Також, він не міг передбачити, що водій ОСОБА_8 , який впритул до його автомобіля почав перестроюватися у його смугу руху, несподівано змінить свої наміри та «заїде назад» у смугу руху по який рухався раніше. Він, ОСОБА_7 , зупинив автомобіль та підійшов до чоловіка, якого він збив. На місці він зрозумів, що у салоні автомобіля залишив мобільний телефон, тому повернувся до автомобіля, узяв мобільний телефон та пішов до потерпілого, намагаючись викликати по мобільному телефону швидку. У цей час, до них вже підходили перехожі, які також викликали швидку. Через пів години повернувся автомобіль «Ford Connect», з водійського сидіння вийшов ОСОБА_8 , вони з ним не спілкувалися. В подальшому коли він ознайомився з висновками експертизи, то побачив розрахунки швидкості з якою він рухався, вона перевищувала допустимі показники, він не оспорює висновок експерта та погоджується з тим, що на час дорожньо-транспортної події рухався з перевищенням дозволеної швидкості руху. Він ще з самого початку щиро розкаюється у дорожньо-транспортній пригоді, однак, якби ОСОБА_8 його не підрізав, то нічого б не було. Він намагався відшкодувати завдані збитки, однак, потерпілий відмовився отримувати гроші і говорить, що забере тільки після рішення суду. Він повністю визнає заявлений потерпілим цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, але не погоджується з вивільним позовом в частині відшкодування моральної шкоди, в нього четверо дітей і сума 750000 гривень для нього є непідйомною, тому він просить її зменшити.

Під час виступу у судових дебатах ОСОБА_7 повідомив, що він визнає свою вину, визнає розмір матеріальної шкоди, не погоджується з розміром моральної шкоди, вважає його необґрунтованим, але готовий відшкодувати потерпілому суму, яка буде визначена судом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав, цивільний позов не визнав та відмовився надавати покази, пославшись на ст. 63 Конституції України.

Крім допиту обвинувачених, під час судового розгляду був допитаний потерпілий ОСОБА_13 , досліджені зібрані у кримінальному провадженні докази.

Так, будучи допитаним у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 суду показав, що він син ОСОБА_18 , який загинув у дорожньо-транспортній пригоді. При житті батько працював, забезпечував усію родину, насамперед, у нього на утриманні знаходилися дружина та дідусь. Крім нього, ОСОБА_13 , у сім`ї є ще дві сестри, вони усі живуть самостійно, мають свої справи, батько їх не утримував, але намагався покращити усім життя. Із втратою батька змінилося життя усієї родини, це була дуже сильна психологічна травма для усіх. Особисто він втратив близьку людину, яка могла порадити, або надати підтримку. Він не міг нормально працювати, тому був вимушений змінити місце роботи. Йому снитися сни, у яких він згадував батька. У нього був поганий психологічний стан. Тепер на нього перейшли обов`язки, які виконував його батько. Після події ніхто з обвинувачених до нього з пропозицією допомоги не звертався. Вибачень від обвинувачених він не отримав. Після проведення експертиз, слідчий повідомив, що ОСОБА_7 просить зустрітися. Під час зустрічі ОСОБА_7 висловив пропозицію відшкодувати завдані збитки за умови, що всі забудуть, що сталося. Він відмовився від такої пропозиції. У подальшому, під час розгляду справи у суді ОСОБА_7 усно та письмово звертався з пропозицією про відшкодування коштів, просив надати номер рахунку на який перевести кошти. Однак, він відмовився від такої пропозиції, повідомивши, що він заявив цивільний позову і гроші буде отримувати тільки після рішення суду по суті справи, щоб ніхто не уникнув заслуженого покарання. Після ознайомлення з матеріалами кримінальної справи, він вважає, що у смерті батька більше винен ОСОБА_7 , тому що саме він рухався з великим перевищення дозволеної швидкості руху. Він просить суворо покарати саме ОСОБА_7 , у вирішенні питання щодо призначення покарання ОСОБА_19 він покладається на розсуд суду. Він просить повністю задовольнити його цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

При виступі у судових дебатах ОСОБА_13 просив призначити ОСОБА_7 покарання у виді 7 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 років, а ОСОБА_19 призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 років, взявши їх під варту в залі судових засідань після оголошення вироку.

Як вбачається з даних, що містяться:

- у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21 жовтня 2018 року, схеми пригоди та ілюстрованій таблиці до нього: огляд проводився за участі понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 в присутності водіїв ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за наступних погодних умов: сонячно, без опадів, температура +15 о С . Напрямок проведення огляду від вул. Будівельників до вул. Шептицького. Вид події: виїзд авто за межі дороги та наїзд на пішохода. Орієнтир для проведення вимірів: до перехрестя в повздовжній проекції в поперечній проекції до бардюрного каменю. Місце дорожньо-транспортної пригоди розташоване: м. Київ, заїзд з просп. Броварського до вул. Шептицького, навпроти ТЦ«Комод», буд. 16/4 по вул. Шептицького. Елементи вулиці , дороги - нерегульований пішохідний перехід. Проїзна частина з`їзд - крива в плані. Вид та стан покриття (на момент ДТП та під час огляду): асфальтоване, сухе, чисте. Наявність нерівностей та пошкоджень дорожнього покриття оглядом не виявлено. Дорожнє покриття призначено для руху в двох напрямках. Число смуг для руху в напрямку проведення огляду 3, зустрічного напрямку 3; ширина розділювальної смуги в напрямку проведення огляду - газон. Дорожня розмітка (назва та номер згідно з розділом 34 Правил дорожнього руху) Приривчасті лінії, які ділять смуги «Зебра» нерегульований пішохідний перехід. До проїзної частини примикають праворуч - бардюрний камінь, тротуар, ліворуч - бардюрний камінь, зелена зона - розділова. Далі за тротуаром - узбіччям розташовано: праворуч - з`їзд до вул. Шептицького, ліворуч - метро. Спосіб регулювання руху, на цій ділянці - не регулюється. Дорожні знаки 5.35.1-5.35.2 - нерегульваний пішохідний перехід. Умови освітленості на даній ділянці шляху (вулиці, дороги): світла пора доби, денний час доби. Наявність приладів відеоспостереження на місці ДТП та за напрямками руху оглядом не виявлено. Загальна видимість та конкретна видимість з робочого місця водія: з увімкненим ближнім світлом фар 800 м, з увімкненим дальнім світлом фар 700 м. Об`єкти, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху, праворуч та ліворуч (номер на схемі та характеристика) оглядом не виявлено. Наявність слідів, що свідчать про переміщення об`єктів (транспортних засобів, трупів, уламків) на місці пригоди після ДТП до початку огляду - не виявлено. Огляд транспортних засобів: водій транспортного засібу № 1 ОСОБА_7 не заперечував проти проникнення до транспортного засобу «Range Rover», державний номерний знак НОМЕР_1 . Водій транспортного засобу № 2 ОСОБА_8 не заперечував проти проникнення до транспортного засобу Ford Connect, державний номерний знак НОМЕР_2 . Локалізація пошкоджень на транспортних засобах: Транспортний засіб № 1 - відсутня ліва передня заглушка лівої передньої протитуманної фари, потертості бруду на передньому бампері зліва, розбита ліва передня блок фара, деформація капоту з переду зліва та біля бокового скла, подряпини заднього лівого крила та частково дверей; транспортний засіб № 2 - механічних пошкоджень не виявлено. Наявність характерних для даного ДТП слідів і інших речових доказів на транспортному засобу: транспортний засіб № 1- відсутні, транспортний засіб № 2- відсутні. Завантаження транспортного засобу на момент огляду: транспортний засіб № 1 - без завантаження, транспортний засіб № 2 - без завантаження. Гальмові системи (в тому числі стоянкової гальмівної системи): транспортний засіб № 1 - у нормі; транспортний засіб № 2 - у нормі. Рульове керування: транспортний засіб № 1 - у нормі, транспортний засіб № 2 - у нормі. Колеса і шини (модель, розмір, висота протектора, тиск повітря шин усіх коліс ТЗ): транспортний засіб № 1 - у нормі, транспортний засіб № 1 - у нормі. Зовнішні світлові прилади, сигнал, склоочисники, склообмивачі, дзеркала заднього вигляду, наявність на склі предметів або покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість: транспортний засіб № 1 - у нормі, транспортний засіб № 2 - у нормі. Локалізація пошкоджень та слідів контактної взаємодії, нашарувань, відшарувань речовин на транспортних засобах - не виявлено. Сліди шин - маються сліди шин на тротуарі та на дорозі від транспортного засобу Range Rover.Інші сліди на дорожньому покритті: Сліди, які залишено потерпілим при наїзді, зіткнення - роздавлені продукти харчування, помідори, розбита банка. Ознаки напрямку руху транспортного засобу - не виявлено. Наявність відокремлених від транспортного засобу частин, деталей і інших об`єктів: осколок фари від транспортного засобу Range Rover. Наявність на місці ДТП слідів контактної взаємодії транспортних засобів з навколишніми об`єктами, предметами: наїзд транспортного засобу Range Rover на бардюрний камінь. Наявність слідів контактної взаємодії особи з навколишніми об`єктами, предметами (сліди волочіння, біологічного походження, уривки одягу тощо), іх форма, напрямок та характер - не виявлено. Відомості про труп - чоловік ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , одягнений в чорні брюки, сорочка світла в клітинку, светр темний та спортивна тонка куртка. Труп перебуває на ношах в кареті швидкої медичної допомоги на місці ДТП. Вилучені речі і документи (спосіб їх ідентифікації): 1) мобільний телефон «Нокіа»; 2) паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_18 та пенсійне посвідчення; 3) розбитий планшет; 4) банківськи картки; 5) сумка з речами - упаковано в сумку потерпілого. Застосування науково-технічних засобів: фото. Спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу - особисто. Заяв та зауважень не надходили. Огляд закінчено 21 жовтня 2018 року о 12 годині 00 хвилин (т.п. 2 а.с. 112-149);

- у висновку КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 24 жовтня 2018 року, який складений на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи від 21 жовтня 2018 року за № 010482 від 21 жовтня 2018 року (13 годин 30 хвилин - аналіз сечі), у ОСОБА_7 не виявлено алкогольного чи наркотичного сп`яніння (т.п. 2 а.с. 150);

- у талоні тестування на алкоголь, ОСОБА_7 на місці події проходив тест приладом «Драгер ARJL 0258», за результатами проведення якого не встановлено наявності у нього алкоголю. ОСОБА_7 засвідчив своїм підписом в акті згоду з результатами дослідження (т.п. 2 а.с. 151);

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що було проведено огляд ОСОБА_7 за допомогою приладу «Драгер ARJL 0258» у зв`язку з ДТП з потерпілими (т.п. 2 а.с. 152);

- у висновку КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 24 жовтня 2018 року, який складений на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи від 21 жовтня 2018 року за № 010483 від 21 жовтня 2018 року (14 година - аналіз сечі), у ОСОБА_8 не виявлено алкогольного чи наркотичного сп`яніння (т.п. 2 а.с. 153);

- у талоні тестування на алкоголь, ОСОБА_8 на місці події проходив тест приладом «Драгер ARJL 0258», за результатами проведення якого не встановлено наявності у нього алкоголю. ОСОБА_8 засвідчив своїм підписом в акті згоду з результатами дослідження (т.п. 2 а.с. 154);

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що було проведено огляд ОСОБА_8 за допомогою приладу «Драгер ARJL 0258» у зв`язку з ДТП з потерпілими (т.п. 2 а.с. 155);

- у постанові про приєднання предметів як речових доказів від 02 листопада 2018 року: DVD-R диск, в якому міститься 2 (два) відео файли - визнано речовим доказом (т.п.2 а.с.137);

- у протоколі перегляду відеозапису від 02 листопада 2018 року: Огляд розпочато в 17 годині 55 хвилин. При відтворенні медіафайлів встановлено, що на них міститься кольоровий відеозапис, без звуку, з камери відеоспостереження, що розташовані на просп. Броварському та вул. Шептицького в місті Києві. Одна камера відеоспостереження розташована зверху на електроопорі, що знаходиться по просп. Броварському по ходу руху автомобілів в напрямку мосту «Метро», а друга камера направлена з вул. Шептицького в напрямку просп. Броварського, а саме на з`їзд з просп. Броварського до вул. Шептицького. Відеозаписи проводяться у світлий час доби. Дата 21.10.2018 та відлік часу о 08:59:23 видно, як до нерегульованого пішохідного переходу через дорогу, а саме через з`їзд з просп. Броварського до вул. Шептицького, рухається пішохід. Останній прямує в темпі кроку зі сторони ТЦ «КОМОД» у напрямку станції метро «Лівобережна». На позначці часу у верхньому лівому кутку екрану 08:59:35 видно, як вказаний пішохід з пішохідного переходу виходить на тротуар, і в цей час по проїзній частині проспекту Броварського в напрямку мосту «Метро» рухається автомобіль «Рейндж-Ровер» червоного кольору, який на з`їзді до вул. Шептицького різко змінює напрямок руху правоуч і частково виїжджає на тротуар та здійснює на тротуарі наїзд на пішохода. Номерні знаки даного автомобіля роздивитися не представляється можливим. Пішохід від наїзду відлітає на зелену зону, а автомобіль зупиняється на з`їзді до вул. Шептицького. Після наїзду автомобіль «Рейндж-Ровер» зупинився та нікуди не від`їжджав. На відео видно, що через кілька секунд після зупинки автомобіля з салону вийшов водій-чоловік, який підійшов до потерпілого пішохода, який лежав на зеленій зоні. Згодом на місце пригоди почали підходити люди та направляються до постраждалого. Дата 21.10.2018 та відлік часу о 08:59:23 видно, як до нерегульованого пішохідного переходу через дорогу, а саме через з`їзд з просп. Броварського до вул. Шептицького рухається пішохід. Останній прямує в темпі кроку, зі сторони ТЦ «КОМОД» в напрямку станції метро «Лівобережна». На позначці часу у верхньому лівому кутку екрану 08:59:27 з`являється автомобіль «Форд-Коннект», який рухається в середній смузі руху по пр.Броварського в напрямку станції метро «Гідропарк». На відліку часу 08:59:29 з`являється автомобіль «Рейндж-Ровер», який також спочатку рухається в середній смузі руху по просп. Броварському в напрямку станції метро «Гідропарк», позаду автомобіля «Форд-Конект» і швидко наздоганяючи його. Потім видно, що автомобіль «Рейндж-Ровер» перестроюється з середньої смуги руху в крайню праву та біля з`їзду до вул. Шептицького починає випереджати вказаний автомобіль «Форд-Конект». При наближенні автомобіля «Рейндж-Ровер» до автомобіля «Форд-Коннект» на відео видно, що у автомобіля «Форд» включається правий покажчик повороту і починається зміна напрямку руху, а саме перестроювання автомобіля «Форд» в крайню праву смугу руху, по якій рухається автомобіль «Рейндж-Ровер». Автомобіль «Форд» почав зміну напрямку руху майже в безпосередній близькості від автомобіля «Рейндж-Ровер» і правими колесами виїхав в крайню праву смугу руху, а потім різко змінив зворотній напрямок руху, назад, ліворуч, в свою середню смугу руху. Також на відео видно, що в момент виїзду вказаного автомобіля «Форд» в праву смугу руху, то і автомобіль «Рейндж-Ровер» різко змінив напрямок руху праворуч в напрямку з`їзду до вул.Шептицького, але виїжджає частково на тротуар та здійснює наїзд на тротуарі на пішохода, якого від удару відкинуло на зелену зону, а автомобіль зупинився на дорозі на з`їзді до вул.Шептицького.На відео видно, що ніякого зіткнення або контакту автомобіля «Форд-Конект» та автомобіля «Рейндж-Ровер» не було. Номерні знаки даного автомобіля роздивитися не представляється можливим. Після наїзду автомобіль «Рейндж-Ровер» зупинився та нікуди не від`їжджав. На відео видно, що через кілька секунд після зупинки автомобіля з салону вийшов водій -чоловік, який в подальшому підійшов до потерпілого пішохода, який лежав на зеленій зоні. Згодом на місці пригоди почали підходити різні люди та направлялися до постраждалого.( т.п. 2 а.с 138-139);

- у постанові про приєднання предметів як речових доказів від 21 жовтня 2018 року: автомобіль «Рендж-Ровер», державний номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні та залишено на зберігання на території спецмайданчику тимчасового затримання транспортних засобів в місті Києві по вул. Фанерна, 3 (т.с.2 а.с.161);

- у постанові про зміну місця зберігання речового доказу від 10 червня 2018 року: автомобіль «Рендж-Ровер», державний номерний знак НОМЕР_1 , залишити на зберігання у ОСОБА_7 » (т.п. 2 а.с. 197);

- у постанові про приєднання предметів як речових доказів від 21 жовтня 2018 року: автомобіль «Форд-Коннект», державний номерний знак НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні та залишено на зберігання на території спецмайданчику тимчасового затримання транспортних засобів в місті Києві по вул. Фанерна, 3 (т.с.2 а.с.218);

- у постанові про зміну місця зберігання речового доказу від 25 грудня 2018 року: автомобіль «Форд-Коннект», державний номерний знак НОМЕР_2 , залишити на зберігання у представника фірми ТОВ «Манеж» ОСОБА_22 » (т.п. 2 а.с. 184);

- у висновку судово-медичної експертизи № 146/2436/2 від 07 грудня 2018 року:

«1. (2) Смерть ОСОБА_18 , 1961 року народження, настала від множинних переломів кісток скелету з пошкодженням внутрішніх органів та розвитком крововтрати.

2. (1) При судово-медичному дослідженні трупу виявлено: переломи ребер праворуч з розривами пристінкової плеври, перелом хребетного стовпа в грудному відділі з розривом передніх подовжних зв`язок та крововиливами під оболонки спинного мозку, фрагментарний перелом лівої великогомілкової кістки та малогомілкової кісток з просоченням кров`ю м`яких тканин, розрив лівої долі печінки, розрив лівої нирки з крововиливом в жирову капсулу її, крововилив в області брижі товстого кишечника, в області лівого куполу діафрагми, в загрудинну клітковину в грудному відділі, в області прикореневих відділах легенів, смужчаті крововиливи під ендокардом - плями Мінакова при крововтраті, правосторонній гемоторакс (до 200мл рідкої крові), гемоперетонеум (до 600 мл рідкої крові), знижене кровонаповнення внутрішніх органів, крововилив в м`які тканини голови з внутрішній поверхні в тім`яній області праворуч, крововиливи під м`яку мозкову оболонку та речовину головного мозку, набряк-набрякання головного мозку.

3. (3.4.5.6.) Пошкодження утворилася від дії тупого предмету. Характер і розташування пошкоджень, переважання внутрішніх пошкоджень над зовнішніми, ознаки різкого струсу тіла, вказують на те, що в даному випадку мало місце дорожньо-транспортний випадок - зіткнення рухомого транспортного засобу з пішоходом, при знаходженні постраждалого у вертикальному положенні (або близьким до нього). В момент контакту постраждалий був обернений лівою задньо-боковою поверхнею тіла до транспортного засобу. Ознак перекочування колесами транспортного засобу через тіло не виявлено. Виявлені на трупі ушкодження мають ознаки прижиттєвості і виникли в короткий проміжок часу незадовго до настання смерті. Ушкодження, у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Між ушкодженнями, отриманими в результаті дорожньо-транспортної події і смертю потерпілого убачається прямий причинний зв`язок.

4. (8) При судово-токсикологічному дослідженні в крові від трупа ОСОБА_18 , 1961 р.н., спирти та їх ізомери не знайдено.

5. (7) При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_18 , 1961 р.н. патологічних змін внутрішніх органів не виявлено. Смерть настала не від захворювань, а від отриманих пошкоджень внаслідок дорожньо-транспортної події». (т.п. 2 а.с 163-165);

- у висновку судово-медичної експертизи трупів № 2436/2 від 30 листопада 2018 року: «Смерть ОСОБА_18 , 1961 року народження, настала від множинних переломів кісток скелету з пошкодженням внутрішніх органів та розвитком крововтрати. При судово-медичному дослідженні трупу виявлено: переломи ребер праворуч з розривами пристінкової плеври, перелом хребетного стовпа в грудному відділі з розривом передніх подовжних зв`язок та крововиливами під оболонки спинного мозку, фрагментарний перелом лівої великогомілкової кістки та малогомілкової кісток з просоченням кров`ю м`яких тканин, розрив лівої долі печінки, розрив лівої нирки з крововиливом в жирову капсулу її, крововилив в області брижі товстого кишечника, в області лівого куполу діафрагми, в загрудинну клітковину в грудному відділі, в області прикореневих відділах легенів, смужчаті крововиливи під ендокардом - плями Мінакова при крововтраті, правосторонній гемоторакс (до 200 мл рідкої крові), гемоперетонеум (до 600 мл рідкої крові), знижене кровонаповнення внутрішніх органів, крововилив в м`які тканини голови з внутрішній поверхні в тім`яній області праворуч, крововиливи під м`яку мозкову оболонку та речовину головного мозку, набряк-набрякання головного мозку. Пошкодження утворилася від дії тупого предмету. Характер і розташування пошкоджень, переважання внутрішніх пошкоджень над зовнішніми, ознаки різкого струсу тіла, вказують на те, що в даному випадку мало місце дорожньо-транспортний випадок - зіткнення рухомого транспортного засобу з пішоходом, при знаходженні постраждалого у вертикальному положенні (або близьким до нього). В момент контакту постраждалий був обернений лівою задньо-боковою поверхнею тіла до транспортного засобу. Ознак перекочування колесами транспортного засобу через тіло не виявлено. Виявлені на трупі ушкодження мають ознаки прижиттєвості і виникли в короткий проміжок часу незадовго до настання смерті. Ушкодження, у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Між ушкодженнями, отриманими в результаті дорожньо-транспортної події і смертю потерпілого убачається прямий причинний зв`язок. 4. При судово-токсикологічному дослідженні в крові від трупа ОСОБА_18 , 1961 р.н. спирти та їх ізомери не знайдено». (т.п. 2 а.с. 166-169);

- у висновку судово-медичної токсикологічної експертизи № 1970 від 25 жовтня 2018 року: «В результаті судово-токсикологічного дослідження крові від трупа ОСОБА_18 , 196 р.н. , не знайдено: метиловий та етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери» (т.п. 2 а.с. 171);

- у висновку судової-автотехнічної експертизи № 12-1/2255 від 03 грудня 2018 року та ілюстрованої таблиці до нього: «На момент огляду автомобіля «Ford Connect», державний номерний знак НОМЕР_2 , робоча гальмівна система, система рульового керування та ходова частина знаходяться в працездатному стані.» (т.п. 2 а.с. 174-183);

- у висновку судової-автотехнічної експертизи № 12-1/664 від 30 травня 2019 року та ілюстрованої таблиці до нього: «1. На момент огляду автомобіля «Range Rover», н.з. НОМЕР_1 , виявлено несправності ходової частини, а гальмівна система та рульове керування знаходяться в працездатному стані. 2. Виявлені несправності ходової частини автомобіля «Range Rover», н.з. НОМЕР_1 виникли в процесі ДТП. 3. Оскільки виявлені несправності ходової частини, які полягають у розгерметизації переднього правого та задніх коліс, виходять за межі компетенції судового експерта за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів», тому встановити час виникнення даних несправностей ходової частини не представляється можливим.» (т.п. 2 а.с. 187-193);

- у висновку комплексної судової-фототехнічної експертизи та експертизи відеозвукозапису № 17140/19-52/17141/19-35/10908/20-52 від 17 квітня 2020 року:

«1. Виходячи з наданих на дослідження файлів відеозаписів розрахункова швидкість руху автомобіля «Форд-Коннект» на ділянці дороги (позиція 1 - позиція 2), відповідає 55 км/год. Та середня розрахункова швидкість руху автомобіля «Рендж-Ровер» на ділянці (позиція 1 - позиція 2), знаходилась в діапазоні від 82 км/год до 92 км/год.

2, 3. В даній дорожній обстановці водію автомобіля «Рендж-Ровер» ОСОБА_7 необхідно було діяти у відповідності з вимогами п. 12.4 ПДР, а за умов виникнення небезпеки для руху водію ОСОБА_23 необхідно було діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 ПДР. В свою чергу, в даній дорожній обстановці водію автомобіля Ford Connect необхідно було діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1, 10.3 ПДР та 12.4 ПДР.

4. В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_7 не мав технічної можливості уникнути даного зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування керованого ним автомобіля за умови його руху зі швидкістю в діапазоні 82... 92км/год.

5-7. У експертів немає підстав технічного характеру вважати дії водія ОСОБА_7 такими, що не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР. Дії водія ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 12.4 ПДР з технічної точки зору. Невідповідність дій водія ОСОБА_7 вимогам п. 12.4 ПДР знаходилась в причинному зв`язку зі скоєнням даної ДТП. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля Ford Connect слід вважати такими, що з технічної точки зору не відповідали вимогам п.10.1 ПДР та 10.3 ПДР і знаходились в причинному зв`язку зі скоєнням ДТП.» (т.п. 2 а.с 200-210);

- у наказі директора ТОВ «Манеж Декор» ОСОБА_24 № 15 від 04 жовтня 2018 року про те, що на начальника цеху ОСОБА_8 , за його згодою, в якості суміщення професій без звільнення від основної роботи з 05 жовтня 2018 року покладено виконання обов`язків водія автотранспортних засобів (т.п. 2 а.с 215);

- у договорі оренди транспортного засобу № 011018- ТЗ від 01 жовтня 2018 року: Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНЕЖ», в особі генерального директора ОСОБА_25 , який діє на підставі Статуту, надалі «Орендодавець», з одного боку, та Товариство з обмеженою відповідальністю "МАНЕЖ-ДЕКОР", в особі директора ОСОБА_24 , що діє на підставі Статуту, надалі "Орендар", з другого боку, склали договір про надання у тимчасове платне користування на умовах даного Договору транспортного засобу «FORD CONNECT» загальний легковий-В, 2017 р.в., сірого кольору, № кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (т.п.2 а.с.216);

- у акті прийому-передачі транспортного засобу від 01 жовтня 2018 року до договору оренди транспортного засобу № 011018 - ТЗ від 01 жовтня 2018 року: Товариство з обмеженою відповідальністю "МАНЕЖ", в особі генерального директора ОСОБА_25 , який діє на підставі Статуту, надалі «Орендодавець», з одного боку, та Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНЕЖ-ДЕКОР», в особі директора ОСОБА_24 , що діє на підставі Статуту, з другого боку, склали акт про те, що: 1. Згідно договору оренди транспортного засобу № 011018-ТЗ від «01» жовтня 2018 р. Орендодавець передає, а Орендар приймає в користування транспортний засіб «FORD CONNECT» загальний легковий-В, 2017 р.в., сірого кольору, № кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Сторони підтверджують, що транспортний засіб на момент передачі Орендарю знаходить справному стані.2. Орендодавець передав, а Орендар прийняв технічну документацію на транспортний переданий за даним Актом.3. Даний акт вступає в дію з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін.(т.п.2 а.с.216 зворот);

- у наказі директора ТОВ «Манеж Декор» ОСОБА_24 № 1-кк від 16 жовтня 2018 року: наказано направити у відрядження ОСОБА_8 , начальника цеху, до м. Києва, з метою контролю проведення демонтажних робіт, під час виставки DESIGN LIVING TENDENCY з 19 по 21 жовтня 2018 року. Термін відрядження - 03 дня, з 19 жовтня 2018 року по 21 жовтня 2018 року (т.п.2 а.с.217);

- у довідці ТОВ «Манеж-Декор» вих. № 03 від 18 січня 2019 року: довідка видана ОСОБА_8 в тому, що він дійсно працює на ТОВ «МАНЕЖ-ДЕКОР» з 20 січня 2017 року (наказ № 02-к від 19.01.2017р) на посаді начальника цеху виробничого відділу(т.п.2 а.с.218).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до вимог ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Крім того, відповідно до вимог ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків

Відповідно до вимог ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Крім того у судовому засіданні були досліджені докази сторони захисту, а саме, наданий адвокатом ОСОБА_17 висновку комплексної автотехнічної та фототехнічної експертизи за № КСЕ-19/20/17621 від 03 липня 2020 року, яка проведена за заявою адвоката ОСОБА_17 . Як вбачається із висновку та долученого до нього схеми : «1. У даній дорожній обстановці водій автомобіля Range Rover номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4, 12.9 б), 13.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України. 2. У даній дорожній обстановці водій автомобіля Ford Connect, номерні знаки НОМЕР_2 , ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4, 12.9 б) та 10.3 Правил дорожнього руху України. 3. У даній дорожній обстановці в момент вказаний на зображенні № 7, безпечний боковий інтервал між боковими частинами автомобілів в процесі випередження не було забезпечено. 4. У даній дорожній обстановці, водій автомобіля Range Rover, номерні знаки НОМЕР_1 , ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Ford Connect, номерні знаки НОМЕР_2 , шляхом виконання вимог п.п. 12.4 та 13.1 Правил дорожнього руху України. 5. У даній дорожній обстановці якби водій автомобіля Range Rover номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_7 виконував випередження автомобіля Ford Connect, номерні знаки НОМЕР_2 , з дотриманням безпечного бокового інтервалу та не застосував маневр відвороту праворуч, реагуючи на перестроювання автомобіля Ford, а рухався по своїй первинній траєкторії, то зіткнення б між транспортними засобами не відбулось». (т.п. 1, а.с. 71-90).

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

У судовому засіданні були ретельно перевірені доводи адвоката ОСОБА_17 про непричетність ОСОБА_8 до вчиненого кримінального правопорушення та визнані неспроможними, оскільки повністю спростовуються сукупністю зібраних під час досудового розслідування та досліджених під час судового розгляду цього кримінального провадження вищенаведених доказів.

Крім того, суд вважає, що адвокат ОСОБА_17 безпідставно стверджує, що було порушено право обвинуваченого ОСОБА_8 на доступ до правосуддя відмовою суду в задоволенні клопотань адвоката про виклик у судові засідання для допитів експертів.

Так, адвокат ОСОБА_17 у судових засіданнях заявляв клопотання про виклик у судове засідання 3-х експертів, які проводили комплексну судову фототехнічну експертизу та експертизу відеозвукозапису № 17140/19-52/17141/19-35/10908/20-52 від 17 квітня 2020 року, з метою з`ясування питання чому вони при дослідженні не встановили безпечний боковий інтервал між автомобілями.

Відповідно до вимог ст. 356 КПК України, за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого або за власною ініціативою суд має право викликати експерта для допиту для роз`яснення висновку. Експерту можуть бути поставлені запитання щодо наявності в експерта спеціальних знань та кваліфікації з досліджуваних питань (освіти, стажу роботи, наукового ступеня тощо), дотичних до предмета його експертизи; використаних методик та теоретичних розробок; достатності відомостей, на підставі яких готувався висновок; наукового обґрунтування та методів, за допомогою яких експерт дійшов висновку; застосовності та правильності застосування принципів та методів до фактів кримінального провадження; інші запитання, що стосуються достовірності висновку.

У той же час, адвокат бажав отримати від експертів відповідь на питання чому вони не надали відповідь на питання, яке перед ними не ставилося особою, яка призначала проведення цієї експертизи. Тому суд неодноразово роз`яснював адвокату, що з мотивів зазначених у його клопотанні, відсутні підстави для виклику експертів у судове засідання.

Інших переконливих доводів неповноти, неясності чи необґрунтованості цього висновку клопотання адвоката не містило.

Висновок експертів визнаний судом належним та допустимим доказом, за своїм змістом відповідає вимогам ст.ст.101-102 КПК України, є обґрунтованим, чітким та зрозумілим, а тому будь-яких роз`яснень не потребує.

Фактично клопотання адвоката зводилося до наявності у кримінальному провадженні двох висновків експертиз, незгоди з висновками експертизи проведеної органом досудового слідства, та наполяганням на прийнятті наданого ним, як стороною захисту, висновку експерта як єдиного правильного.

Висновок за згодою усіх учасників судового провадження був долучений як доказ сторони обвинувачення та досліджений у судовому засіданні, клопотань про визнання його очевидно недопустимим доказом, в розумінні вимог ст. 89 КПК України, заявлено не було. Подальша оцінка допустимості та належності цього доказу можлива лише у нарадчій кімнаті при винесенні остаточного судового рішення у кримінальному провадженні, але адвокат наполягав визнати висновок неналежним та недопустимим доказом під час судового розгляду, що суперечить кримінальному процесуальному законодавству.

На думку суду, незгода сторони захисту з наданими стороною обвинувачення доказами у кримінальному провадженні не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання доказів недопустимими, а є лише способом захисту обвинуваченого і намаганням спростувати докази, отримані на підставі слідчих дій, з метою уникнення обвинуваченим відповідальності за вчинене.

Щодо наданого адвокатом ОСОБА_17 висновку комплексної автотехнічної та фототехнічної експертизи за № КСЕ-19/20/17621 від 03 липня 2020 року, яка проводилася у ДНДЕКЦ МВС України експертом ОСОБА_26 , то суд робить наступні висновки.

Як вбачається зі змісту висновку, для проведення дослідження адвокатом ОСОБА_17 була надана лише його заява з описом події, викладеним згідно його бачення, копія схеми до протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди, один відеофайл пригоди «10.9.5.50….», загальні відомості про транспортні засоби.

При викладенні обставин події адвокат зазначає, що водій ОСОБА_7 різко змінив напрямок руху автомобіля праворуч, на з`їзд по вул. Шептицького, здійснив виїзд на бардюрний камінь тротуару і подальший наїзд на пішохода.

У той же час, адвокат не описав дорожню ситуацію, які відбувалася до цього. Крім того, адвокатом були сформульовані питання виключно з метою встановити безпечний інтервал між автомобілями при виконанні маневру випередження.

На час звернення адвоката до експерта 12 червня 2020 року, органом досудового розслідування вже було проведено досудове розслідування, зібрано процесуальні документи, у змісті яких були зазначені обставини вчиненого кримінального правопорушення, наявний був висновок комплексної судової фототехнічної експертизи та експертизи відеозвукозапису № 17140/19-52/17141/19-35/10908/20-52 від 17 квітня 2020 року, обвинуваченим було оголошено 20 квітня 2020 року про закінчення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження.

В усіх цих документах зазначено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_19 «підрізав» автомобіль під керуванням ОСОБА_7 , внаслідок чого останній змінив напрямок руху свого автомобіля.

Ці дані адвокат не надав експертам, а лише на вибіркових даних, за власним викладом обставин, поставив перед експертами питання про боковий інтервал при випередженні автомобіля, що не відповідало дійсним обставинам події.

Крім того, після ознайомлення з висновками комплексної судової фототехнічної експертизи та експертизи відеозвукозапису № 17140/19-52/17141/19-35/10908/20-52 від 17 квітня 2020 року, будь яких клопотань та заперечень від адвоката ОСОБА_17 не надходило.

З урахуванням наведеного суд визнає висновку комплексної автотехнічної та фототехнічної експертизи за № КСЕ-19/20/17621 від 03 липня 2020 року неналежним доказом.

Крім того, при відтворені у судовому засіданні відеозапису з місця події, було встановлено, що на ділянці дороги, яка охоплювалася камерами відеоспостереження, видно, що у третій смузі руху рухався автомобіль «Ford Connect», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , а позаду нього у цій же смузі рухався автомобіля «Range Rover», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 . Неподалік повороту на вул. Шептицького, який здійснюється з першої смуги, у автомобіля «Ford Connect» спочатку загорілися стоп сигнали, які свідчили про те, що він несподівано різко розпочав гальмувати та знижувати швидкість. У цей час, автомобіль «Range Rover», який розпочав швидко наздоганяти попередній автомобіль, змінив напрямок руху, перестроївся у 2 смугу руху і почав по ній рух прямо. Однак, у цей час, автомобілем «Ford Connect», який фактично їхав поруч, розпочав різкий маневр - поворот вправо, і одночасно з виконанням маневру увімкнув показчик правого повороту, та почав різкий рух саме у полосу руху автомобіля «Range Rover». В цей час, ОСОБА_7 знову був вимушений змінювати смугу руху, і під час цього маневру він виїхав на тротуар, оскільки перша смуга руху вже пішла вправо, а смуга по якій він рухався та намагався змінити рух, стала першою смугою руху, а ОСОБА_8 повернувся назад у свою смугу руху.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що твердження адвоката ОСОБА_17 про виконання водієм ОСОБА_7 маневра випередження та порушення безпечного інтервалу, такими, що не відповідають зібраним та дослідженими доказам.

При допиті обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_17 зазначав, що ОСОБА_7 рухався з перевищенням швидкості і з метою уникнення зіткнення вчинив маневр перестроювання вправо, при цьому йому ніхто не заважав здійснити маневр повороту вправо у вільну смугу, або при перебуванні у другій смузі - у вільні третю та четверту смугу.

У той же час, водій ОСОБА_8 рухався у третій смузі з дозволеною швидкістю, тому не зрозуміли його підстави різкого перестроюванні у сусідню смугу, де паралельно з ним рухався автомобіль.

Слідуючи логікі адвоката, водій ОСОБА_8 також не був позбавлений можливості перестроїтися у четверту смугу, якщо він хотів вчинити випередження автомобіля, який рухався попереду ( у тому випадку, якщо кінцевою метою його різкого маневру був не поворот направо для з`їзду на вул. Шептицького.)

Щодо тверджень потерпілого ОСОБА_13 про тривалий розгляд протягом 6 років кримінального провадження, то обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду 19 червня 2020 року у період встановлених в Україні карантинних заходів та обмежень, пов`язаних з коронавірусом COVID-19; в подальшому, 24 лютого 2022 року відбулося повномасштабне вторгнення армії російської федерації на територію України, розпочалися бойові дії, постійні сигнали тривоги, що сповіщають про небезпеку у зв`язку з обстрілами території України та міста Києва безпосередньо; через постійні ракетні атаки російської федерації на об`єкти енергетичної інфраструктури по всій території України застосовуються і зараз стабілізаційні та екстерні відключення споживачів електроенергії, що перешкоджає проведенню судових засідань, з урахуванням вимог ст. 107 КПК України, про обов`язкове фіксування судового процесу технічними засобами та з урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_8 та його адвокат періодично приймали участь у судових засідання в режимі відеоконференції з міста Черкаси.

Крім того, у цьому кримінальному провадженні було призначено 58 судових засідань. 21 судове засідання було відкладено за клопотаннями адвоката ОСОБА_16 та обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку з хворобою обвинуваченого та його дітей, до кожної заяви долучалися підтверджуючи документи. 3 судових засідання відкладалися у зв`язку з неявкою ОСОБА_7 без поважних причин, внаслідок чого за клопотанням прокурора виносилися постанови про примусовий привід обвинуваченого. 2 судових засідання відкладалися у зв`язку з неявкою адвоката ОСОБА_16 , без зазначення поважності причин. 10 судових засідань відкладалося за клопотанням адвоката ОСОБА_17 , у зв`язку з занятістю в інших процесах, документи долучені, у зв`язку з відсутністю пального у першій половині 2022 року та з неможливістю добратися до міста Києва. 4 судових засідання відкладалися за клопотаннями прокурорів про те, що вони заняті в інших кримінальних провадженнях, з долученням відповідних доказів. 5 судових засідання було відкладено у зв`язку з відсутністю у приміщенні суду електроенергії.

І не дивлячись на вищенаведене, судом були вжиті усі можливі процесуальні заходи для розгляду цього кримінального провадження.

Аналізуючи вищенаведене:

суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого;

також суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення(а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху), дані про особу обвинуваченого, який визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, одружений, має на утриманні чотирьох дітей, має статус багатодітного батька, за контрактом від 28 березня 2022 року є добровольцем територіальної оборони Гатненської територіальної громади, позитивно характеризується командиром відділення, стан його стан здоров`я, що він не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря психіатра, на час дорожньо-транспортної пригоди перебував у тверезому стані, залишився на місці вчинення події, намагався викликати лікарів швидкої допомоги для потерпілого, потерпілому не було за власною ініціативою відшкодовано суми цивільного позову, останній просив суворо покарати ОСОБА_7 .

При встановленні обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує сталу практику Верховного Суду, у тому числі постанову колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 жовтня 2024 року (справа № 701/1202/23 провадження № 51-2868 км) якою визначено про те, що визнання своєї провини ще не означає, що особа стала на шлях виправлення і що її зізнання свідчать про рішучість стати на такий шлях, самоосуд свого вчинку.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте визнання своєї провини у вчиненому, осуд своєї поведінки, намагання особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажання виправити наслідки скоєного.

Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Однак, в матеріалах провадження відсутні дані, які б підтверджували дійсне, відверте щире каяття ОСОБА_7 з приводу вчиненого та осуд своєї протиправної поведінки, а також те, що він виявляв готовність нести покарання. Не встановлені вони і під час судового слідства.

Щире каяття слід відрізняти від визнання провини з метою створити формальні підстави для пом`якшення кримінальної відповідальності. Не заперечення і визнання ОСОБА_7 об`єктивного розвитку подій автоматично не свідчить про його щире каяття, про відвертий осуд своєї поведінки і відповідне суб`єктивне ставлення до вчиненого.

Навпаки, пасивна позиція ОСОБА_7 під час судового розгляду та затягування розгляду кримінального провадження, свідчать про відсутність у нього щирого жалю з приводу вчинено та осуду своїх протиправних дій, тобто про відсутність ознак щирого каяття.

А тому суд приходить до висновку про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_7 щирого каяття як обставини, що пом`якшує покарання.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_7 , - суд визнає наявність у нього на утриманні чотирьох малолітніх дітей.

Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_7 , - органом досудового розслідування не встановлено.

Крім того, при призначенні ОСОБА_7 покарання, суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у межах санкції ч.2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі.

У той же час, суд враховує положення ч. 1 ст. 69 КК України, які надають повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. (ВС/ККС у справі № 629/2739/18 від 03.02.2021).»

Однак, органом досудового слідства та судом була встановлена тільки одна обставина, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 , тим більше не було встановлено обставин, що які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а тому відсутні підстави для призначення ОСОБА_7 покарання із застосування ст. 69 КК України.

Судом не встановлено і підстав для застосування до ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України.

Враховуючи встановлені під час судового розгляду допущені ОСОБА_7 порушення Правил дорожнього руху та наслідки до яких вони призвели, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 , сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід у ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні відсутній, клопотань про обрання запобіжного заходу прокурор не заявляв.

Строк відбуття покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_7 для відбування покарання, після набрання цим вироком законної сили.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_8 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення(а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху), дані про особу обвинуваченого, його стан здоров`я, що він не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря психіатра, працює, не одружений, на час дорожньо-транспортної пригоди перебував у тверезому стані, поїхав з місця події, не надавав допомоги потерпілому, повернувся через великий проміжок часу, потерпілому не було за власною ініціативою відшкодовано суму цивільного позову, останній просив покарати ОСОБА_8 .

Обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_8 , - судом не встановлено.

Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_8 , - органом досудового розслідування не встановлено.

Крім того, при призначенні ОСОБА_8 покарання, суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у межах санкції ч.2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі.

У той же час, суд враховує положення ч. 1 ст. 69 КК України, які надають повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. (ВС/ККС у справі № 629/2739/18 від 03.02.2021).»

Однак, органом досудового слідства та судом не були встановлені обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 тим більше не було встановлено обставин, що які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а тому відсутні підстави для призначення ОСОБА_8 покарання із застосування ст. 69 КК України.

Судом не встановлено і підстав для застосування до ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України.

У той же час, враховуючи встановлені під час судового розгляду допущені ОСОБА_8 порушення Правил дорожнього руху та наслідки до яких вони призвели, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 , сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід у ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні відсутній, клопотань про обрання запобіжного заходу прокурор не заявляв.

Строк відбуття покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_8 для відбування покарання, після набрання цим вироком законної сили.

Крім того, потерпілим ОСОБА_13 було заявлено цивільний позов на відшкодування йому суми завданої моральної та матеріальної шкоди.

ОСОБА_13 просив стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на його користь суму 19 801 гривну на відшкодування матеріальної шкоди, а саме, по 9900 гривень 72 копійки з кожного.

При обґрунтуванні своїх позовних вимог ОСОБА_13 посилається на положення ст. 128 КПК України та зазначає, що сума 19 801 гривня витрачена ним на судово-медичну експертизу у морзі та ритуальні послуги, і яку він має можливість документально підтвердити.

Крім того, ОСОБА_13 просив стягнути на його користь суму завданих йому моральних збитків, а саме:

з ТОВ «Манеж-Декор» - суму 250 000 гривень;

з ОСОБА_8 - суму 250 000 гривень;

з ОСОБА_7 - суму 750 000 гривень.

При обґрунтуванні своїх позовних вимог у цій частині, ОСОБА_13 зазначає тексти ст.ст. 127, 128 КПК України, ст.ст.22, 23, 1187, 1192, 1172 ЦК України, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року, та пояснює, що йому (позивачу) була завдана моральна шкода, яку вкрай важко оцінити. Адже в повній мірі визначити рівень моральних страждань, пов`язаних зі смертю рідної людини, а тим більше визначити грошову компенсацію за завданий душевний біль, страждання, за втрату батька, який був опорою та дорогою людиною, якого вже не повернути, дуже складно. Разом з тим, розмір моральної шкоди ОСОБА_13 оцінює в 1 250 000 гривень, оскільки обвинувачені повинні компенсувати ті емоційні та душевні страждання, які довелося перенести потерпілому та його родині: ОСОБА_13 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , які важко переживали втрату батька, чоловіка та сина. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 перед ним не вибачилися, а ОСОБА_8 взагалі заперечує факт своєї провини та будь якого каяття. Він, ОСОБА_27 , жадає отримати справедливу компенсацію за завданий йому біль пережитий від втратити батька, душевні страждання, емоційний дискомфорт, пов`язаний з тим, що у потерпілого був порушений звичайний ритм та спосіб життя, також він зазнав глибоких моральних страждань, пов`язаних з вказаною дорожньо-транспортною пригодою, у вигляді відшкодування моральної шкоди.

На підтвердження обґрунтування своїх позовних вимог, ОСОБА_13 надав копії договір оренди транспортного засобу «Ford Connect», державний номерний знак НОМЕР_2 , акт прийому передачі до нього, наказ про покладення на ОСОБА_8 обов`язків водія, наказ про відрядження начальника цеху ОСОБА_8 (Фактично надані копії вже наявних у матеріалах судового провадження документів, які надав прокурор як матеріали, що характеризують особу ОСОБА_8 ).

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 повністю підтримав свої позовні вимоги, доповнень, уточнень, додаткових доказів не надавав, з клопотаннями не звертався.

Обвинувачений ОСОБА_7 визнав позов в частині відшкодування завданою матеріальної шкоди, не погодився із розміром позову в частині стягнення моральної шкоду, але ствердив, що виплатить суму визначену судом.

Обвинувачений ОСОБА_8 цивільний позов не визнав у повному обсязі.

Крім того, адвокатами були надані суду письмові заперечення на цивільний позов.

ТОВ Манеж-Декор неодноразово повідомлялося судом про час та місце розгляду цього кримінального провадження, на адресу товариства було направлено копії позовної заяви з додатками. У подальшому, у судовому засіданні адвокат ОСОБА_17 , повідомив, що ТОВ Манеж-Декор отримало позовну заяву та надало йому доручення представляти їх інтереси у цьому кримінальному провадженні, однак, адвокат не був допущений до участі у справі як представник, оскільки не надав для цього належних повноважень (будучи діючим адвокатом та не будучи працівником ТОВ, адвокат надав доручення керівника на представництво інтересів). Судове засідання відкладалося декілька разів для виклику представника ТОВ. У подальшому, суд викликав ТОВ на стадії клопотань та доповнень, також суд відкладав судові дебати для виклику представника товариства. Однак, представник у судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань, заперечень, доповнень до суду не надходило.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч.5 ст. 128 КПК України).

Ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч.1 ст. 129 КПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.3, ч.4 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.1, ч.2 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.1, ч.5, ч.6, ч.7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч.2,ч.3,ч.8 ст. 83 ЦПК України).

Обґрунтування наявності обставини повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо заявленого потерпілим ОСОБА_13 цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди та стягнення з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на його користь суму 19 801 гривну, а саме по 9900 гривень 72 копійки з кожного, то він підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки повністю знайшов своє підтвердження у ході судового розгляду та підтверджений доказами, наданими потерпілою стороною.

Крім того, згідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як наголосив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 645/4359/18, що згідно з ч. 2 ст. 1167 ЦК, фізична особа, яка зазнала душевних страждань у зв`язку зі смертю членів її сім`ї чи близьких родичів, має право на відшкодування моральної шкоди. За правилами ч. 2 ст. 1168 ЦК моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Тому необхідно зазначити, що при зверненні з цивільним позовом, потерпілий та його представник не посилалися на належні норми цивільного кримінального законодавства при мотивуванні своїх позовних вимог.

Крім того, при мотивуванні підстав та обґрунтуванні позовних вимог, потерпілий зазначає, що суму 1250000 гривень обвинувачені повинні компенсувати за ті емоційні та душевні страждання, які довелося перенести потерпілому та його родині: ОСОБА_13 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , які важко переживали втрату батька, чоловіка та сина.

У той же час, ОСОБА_13 заявляє позов тільки від себе особисто, також суду не було надано довіреностей на ім`я ОСОБА_13 на з`явлення позову в інтересах інших членів родини, та документів на підтвердження родинних зав`язків.

З урахуванням того, що позивач ОСОБА_13 в обґрунтуванні свого цивільного позову зазначає усіх членів родини, то ним не було надано суду доказів про те, що інші члени родини, насамперед, ті які безпосередньо проживали з ОСОБА_18 та перебували на його утриманні, не зверталися з відповідними позовами до суду.

Крім того, у цивільному позові взагалі відсутні обґрунтування звернення з позовними вимогами до ТОВ «Манеж-Декор». З долучених копій документів лише вбачається, що ОСОБА_8 був направлений у відрядження до міста Києва, як начальник цеха, з метою контролю проведення демонтажних робіт під час виставки з 19 по 21 жовтня 2018 року.

У той же час, будь-яких даних на підтвердження відрядження ОСОБА_8 як водія ТОВ «Манеж-Декор» на цей період часу, суду надано не було.

Крім того, як зазначається у Рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії», від 09 лютого 2007 року у справі «Білуха проти України», в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі.

Більше того, згідно позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19), викладеної у постанові від 15 грудня 2020 року, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

З урахуванням вищенаведеного, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині, а саме: на відшкодування моральної шкоди стягнути з ОСОБА_8 - суму 250 000 гривень; з ОСОБА_7 стягнути суму 750 000 гривень; відмовити у задоволенні позову в частині стягнення 250 000 гривень моральної шкоди з ТОВ «Манеж-Декор».

Саме таке вирішення позову у даному випадку на думку суду відповідає засадам розумності й справедливості.

Долю речових доказів у цьому кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання судових витрат у цьому кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі наведеного та, керуючись вимогами ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

Запобіжний захід у ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні відсутній, клопотань про обрання запобіжного заходу прокурор не заявляв.

Строк відбуття покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_7 для відбування покарання, після набрання цим вироком законної сили.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

Запобіжний захід у ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні відсутній, клопотань про обрання запобіжного заходу прокурор не заявляв.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня початку відбування покарання, після набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 в частині стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути у пропорційному порядку з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 суму матеріальної шкоди 19 801 гривну, а саме по 9 900 гривень 72 копійки з кожного.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 в частині стягнення зОСОБА_8 матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 суму моральної шкоди - 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 в частині стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 суму моральної шкоди - 750 000 (сімсот п`ятдесят тисяч) гривень.

Відмовити ОСОБА_13 в задоволенні цивільного позову в частині стягнення на його користь з ТОВ «Манеж-Декор» моральної шкоди в розмірі 250 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у пропорційному порядку витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 12-1/2255 від 03 грудня 2018 року у сумі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) гривень, а саме по 715 гривень з кожного; за проведення судової автотехнічної експертизи № 12-1/664 від 30 травня 2019 року у сумі 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) гривень 10 копійок, а саме по 785 гривень 05 копійок з кожного; за проведення комплексної судової фототехнічної експертизи та експертизи відеозвукозапису № 17140/19-52/17141/19-35/10908/20-52 від 17 квітня 2020 року у сумі 22 881 (двадцять дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) гривня 60 копійок, а саме по 11 440 гривень 80 копійок з кожного.

Речовий доказ по справі: DVD-R диск, в якому міститься 2 (два) відео файли - залишити в матеріалах кримінального провадження; автомобіль «Рендж-Ровер», державний номерний знак НОМЕР_1 - який передано на зберігання ОСОБА_7 - залишити власнику ОСОБА_7 ; автомобіль «Форд-Коннект», державний номерний знак НОМЕР_2 , який передано на зберігання представнику фірми ТОВ «Манеж» ОСОБА_22 - залишити власнику ТОВ «Манеж».

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1