печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника власника майна, адвоката: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000085 від 11.04.2024 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про про арешт майна вилученого в ході проведення обшуку за місцем роботи (службового кабінету НОМЕР_7) ОСОБА_7 , який розташований на третьому поверсі адміністративної будівлі Київської міської ради (КМДА) за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 36, а саме на:

- мобільний телефон Apple Iphone, кольору Space Gray на сім-тримачу якого відображений номер НОМЕР_1 із установленою сім-картою на якому відображений номер НОМЕР_2 , належні ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон Apple Iphone, чорного кольору, на сім-тримачу якого відображено номер НОМЕР_3 із установленою сім-картою на якій відображено номер НОМЕР_4 , належні ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон Apple Iphone, червоного кольору, на сім-тримачу якого відображено номер НОМЕР_5 , належний ОСОБА_7 ;

- планшет Ipad, модель A2377, s/n НОМЕР_8, належний ОСОБА_7 ;

- macbook, модель А1534, s/n НОМЕР_6 , належний ОСОБА_7 ;

- предмети, які ззовні схожі на платіжні засоби національної та іноземної валюти, а саме: 8500 доларів США тобто 85 купюр номіналом 100 доларів США, 30300 гривень тобто 58 купюр номіналом по 500 гривень, 1 купюра номіналом 1000 гривень, 1 купюра номіналом 200 гривень, 5 купюр номіналом 20 гривень.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000085 від 11.04.2024 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше лютого 2024 року, у ОСОБА_5 , який, відповідно до наказу голови КМДА від 02.01.2024, призначений на посаду заступника директора Департаменту транспортної інфраструктури - начальника управління транспорту та міської мобільності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), виник умисел на отримання неправомірної вигоди від керівництва ТОВ «А-400», яке здійснювало пасажирські перевезення на території міста Києва з 2021 року.

Водночас, побоюючись бути викритим та з метою конспірації своєї протиправної діяльності, ОСОБА_5 залучив до своєї протиправної діяльності директора ТОВ «Д-М Київтранс» ОСОБА_6 .

В подальшому, з метою реалізації свого протиправного умислу, діючи умисну, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_5 використовуючи надане йому службове становище, 14.02.2024 ініціював розірвання договору від 14.07.2021 № 03/21, укладеного між ТОВ «А-400» та Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), на підставі якого ТОВ «А-400» надавало послуги з перевезення пасажирів на міському маршруті НОМЕР_9.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_5 направив до відділу державного нагляду (контролю) у місті Києві Укртрансбезпеки лист від 13.03.2024 № 053-2020 з ініціативою проведення перевірок діяльності ТОВ «А-400».

Своїми діями, ОСОБА_5 , використовуючи надану йому владу, свідомо створював перешкоди господарській діяльності керівництву ТОВ «А-400» з метою змусити останніх передавати неправомірну вигоду.

Після чого, директор ТОВ «А-400» ОСОБА_8 та його жінка ОСОБА_9 (виконує обов?язки директора ТОВ «А-400» на час перебування чоловіка на військовій службі у зв?язку із мобілізацією), звернулись із листом до Київського міського голови про створення несприятливих умов для здійснення господарської діяльності.

А також, 18.03.2024 приблизно о 16:00 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зустрілись із ОСОБА_5 у приміщенні Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за адресою: м. Київ, вул. Леонтовича, 6.

В ході зазначеної зустрічі, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що договори із ТОВ «А-400» були розірвані з ініціативи Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та наразі пасажирській перевезення здійснюються ТОВ «Д-М Київтранс». Водночас, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій спільний із ОСОБА_6 злочинний умисел направлений на власне незаконне збагачення, діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, запропонував підшукати компромісне рішення та повідомити про нього через декілька днів.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 запросив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на зустріч 20.03.2024 у приміщенні Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за адресою: м. Київ, вул. Леонтовича, 6. В ході зазначеної зустрічі, ОСОБА_5 повідомив, що єдиним варіантом для подальшого здійснення перевезень ТОВ «А-400» у місті Києві є співпраця з ТОВ «Д-М Київтранс», а також надав номер телефону ОСОБА_6 для зв?язку та з?ясування умов подальшої роботи ТОВ «А-400».

В подальшому, в ході зустрічі між ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , яка відбулась приблизно 28.03.2024 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) у приміщенні закладу громадського харчування «Жовте море», розташованому за адресою: пр-то Володимира Івасюка, 8, м. Київ, останній, діючи умисно, на виконання спільного із ОСОБА_5 злочинного умислу, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, повідомив, що він узгодив із ОСОБА_5 умови подальшого здійснення пасажирських перевезень ТОВ «А-400»: суб?єкт господарювання матиме можливість забезпечити курсування на маршруті 8 автобусів за умови сплати 1000-1200 гривень за кожен транспортний засіб на день. Водночас, в ході обговорення зазначеної пропозиції, ОСОБА_6 визначив іншу ціну: 800 гривень з транспортного засобу у робочій день, 600 гривень - у вихідний день.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 створили для ОСОБА_8 та ОСОБА_9 настільки несприятливі умови із загрозою настання негативних наслідків, що останні були вимушені погодитись на вимогу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про систематичне надання неправомірної вигоди.

Під час наступної зустрічі, між ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , у другій половині дня 30.04.2024 по вул. Автозаводській у місті Києві (більш точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлені), останній, діючи умисно, на виконання спільного із ОСОБА_5 злочинного умислу, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, повідомив що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 можуть сплачувати 500 гривень за транспортний засіб у вихідний день і 800 гривень - у робочій, проте мають підготувати лист до КМДА про те, що їх звернення до Київського міського голови було вирішено позитивно.

Також, ОСОБА_6 визначив, що грошові кошти мають передаватись йому особисто щопонеділка.

Під час наступної зустрічі між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , яка відбулась 08.05.2024 у приміщенні ТОВ «Д-М Київтранс», розташованому за адресою: вул. Дендрологічний провулок, 2, місто Київ , останній, діючи умисно, на виконання спільного із ОСОБА_5 злочинного умислу, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, отримав неправомірну вигоду у розмірі 40 тис. гривень за надання дозволу ТОВ «А-400» дозволу на здійснення пасажирських перевезень міським маршрутом НОМЕР_9, а також за нездійснення штучних перешкод у здійсненні господарської діяльності ТОВ «А-400».

Також, ОСОБА_6 повідомив, що їде до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) для узгодження паспорту маршруту.

В подальшому, 10.04.2024 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_5 протиправного умислу, зустрівся із ОСОБА_9 у приміщенні ТОВ «Д-М Київтранс», розташованому за адресою: вул. Дендрологічний провулок, 2, місто Київ, передав копію затвердженого паспорту маршруту НОМЕР_9, а також повідомив, що керівники ТОВ «А-400» в жодному випадку не мають звертатись до суду, бо це буде мати негативні наслідки для підприємства.

Водночас, усвідомлюючи неправомірність дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_9 звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів.

Продовжуючи реалізацію свого спільного з спільного із ОСОБА_5 злочинного умислу, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 29.04.2024 о 16:00 ОСОБА_6 зустрівся із ОСОБА_9 у приміщенні ТОВ «Д-М Київтранс», розташованому за адресою: вул. Дендрологічний провулок, 2, місто Київ, та отримав неправомірну вигоду у суму 40 тис. гривень за надання дозволу ТОВ «А-400» дозволу на здійснення пасажирських перевезень міським маршрутом НОМЕР_9, а також за нездійснення штучних перешкод у здійсненні господарської діяльності ТОВ «А-400».

В подальшому, 08.05.2024 о 12:50 ОСОБА_6 зустрівся із ОСОБА_9 у приміщенні ТОВ «Д-М Київтранс», розташованому за адресою: вул. Дендрологічний провулок, 2, місто Київ, та отримав неправомірну вигоду у суму 40 тис. гривень за надання дозволу ТОВ «А-400» дозволу на здійснення пасажирських перевезень міським маршрутом НОМЕР_9, а також за нездійснення штучних перешкод у здійсненні господарської діяльності ТОВ «А-400».

Також, 13.05.2024 о 12:59 ОСОБА_6 зустрівся із ОСОБА_9 у приміщенні ТОВ «Д-М Київтранс», розташованому за адресою: вул. Дендрологічний провулок, 2, місто Київ, та отримав неправомірну вигоду у суму 40 тис. гривень за надання дозволу ТОВ «А-400» дозволу на здійснення пасажирських перевезень міським маршрутом НОМЕР_9, а також за нездійснення штучних перешкод у здійсненні господарської діяльності ТОВ «А-400».

Крім цього, 20.05.2024 о 13:14 ОСОБА_6 зустрівся із ОСОБА_9 у приміщенні ТОВ «Д-М Київтранс», розташованому за адресою: вул. Дендрологічний провулок, 2, місто Київ, та отримав неправомірну вигоду у суму 40 тис. гривень за надання дозволу ТОВ «А-400» дозволу на здійснення пасажирських перевезень міським маршрутом НОМЕР_9, а також за нездійснення штучних перешкод у здійсненні господарської діяльності ТОВ «А-400».

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 27.05.2024 о 13:22 ОСОБА_6 зустрівся із ОСОБА_9 у приміщенні ТОВ «Д-М Київтранс», розташованому за адресою: вул. Дендрологічний провулок, 2, місто Київ, та отримав неправомірну вигоду у суму 40 тис. гривень за надання дозволу ТОВ «А-400» дозволу на здійснення пасажирських перевезень міським маршрутом НОМЕР_9, а також за нездійснення штучних перешкод у здійсненні господарської діяльності ТОВ «А-400».

В подальшому, 04.06.2024 о 13:00, ОСОБА_6 зустрівся із ОСОБА_9 у приміщенні ТОВ «Д-М Київтранс», розташованому за адресою: вул. Дендрологічний провулок, 2, місто Київ, та отримав неправомірну вигоду у суму 40 тис. гривень за надання дозволу ТОВ «А-400» дозволу на здійснення пасажирських перевезень міським маршрутом НОМЕР_9, а також за нездійснення штучних перешкод у здійсненні господарської діяльності ТОВ «А-400».

Після отримання чергової суми неправомірної вигоди у вигляді, так званого, тарифу, ОСОБА_6 був затриманий на місці вчинення злочину працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

04.06.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, з метою встановлення всіх причетних осіб, їх ролі у здійсненні незаконних дій, вилучення оригіналів документів, які стали підставою для прийняття вказаних рішень, виникла необхідність у проведенні невідкладної слідчої дії - обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України за місцем роботи (службового кабінету НОМЕР_7) ОСОБА_7 , який розташований на третьому поверсі адміністративної будівлі Київської міської ради (КМДА) за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 36.

В ході проведення обшуку в період часу з 13:17 по 16:56 год 04.06.2024 за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 36 слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_10 виявлено та вилучено:

1)мобільний телефон Apple Iphone, кольору Space Gray на сім-тримачу якого відображений номер НОМЕР_1 із установленою сім-картою на якому відображений номер НОМЕР_2 , належні ОСОБА_7 ;

2)мобільний телефон Apple Iphone, чорного кольору, на сім-тримачу якого відображено номер НОМЕР_3 із установленою сім-картою на якій відображено номер НОМЕР_4 , належні ОСОБА_7 ;

3)мобільний телефон Apple Iphone, червоного кольору, на сім-тримачу якого відображено номер НОМЕР_5 , належний ОСОБА_7 ;

4)планшет Ipad, модель A2377, s/n НОМЕР_8, належний ОСОБА_7 ;

5)macbook, модель А1534, s/n НОМЕР_6 , належний ОСОБА_7 ;

6)предмети, які ззовні схожі на платіжні засоби національної та іноземної валюти, а саме: 8500 доларів США тобто 85 купюр номіналом 100 доларів США, 30300 гривень тобто 58 купюр номіналом по 500 гривень, 1 купюра номіналом 1000 гривень, 1 купюра номіналом 200 гривень, 5 купюр номіналом 20 гривень.

04.06.2024 постановою слідчого зазначені предмети визнано речовими доказами.

У подальшому, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.06.2024 у справі № 757/25486/24-к санкціоновано проведення обшуку 04.06.2024 за місцем роботи (службового кабінету) ОСОБА_7 , який розташований на 3-му поверсі адміністративної будівлі Київської міської ради (КМДА) та прямо надано дозвіл на вилучення вищезазначених предметів.

Враховуючи, що вилучене в ході обшуку майно має доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки містить на собі відомості, що є важливими для кримінального провадження та можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, прокурор просить накласти арешт на зазначене майно.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтрима та просив задовольнити.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 , щодо задоволення клопотання заперечував, просив відмовити. На підтвердження своєї позиції надав письмові заперечення.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив задовольнити.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000085 від 11.04.2024 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

04.06.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, з метою встановлення всіх причетних осіб, їх ролі у здійсненні незаконних дій, вилучення оригіналів документів, які стали підставою для прийняття вказаних рішень, виникла необхідність у проведенні невідкладної слідчої дії - обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України за місцем роботи (службового кабінету НОМЕР_7) ОСОБА_7 , який розташований на третьому поверсі адміністративної будівлі Київської міської ради (КМДА) за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 36.

В ході проведення обшуку в період часу з 13:17 по 16:56 год 04.06.2024 за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 36 слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_10 виявлено та вилучено:

1)мобільний телефон Apple Iphone, кольору Space Gray на сім-тримачу якого відображений номер НОМЕР_1 із установленою сім-картою на якому відображений номер НОМЕР_2 , належні ОСОБА_7 ;

2)мобільний телефон Apple Iphone, чорного кольору, на сім-тримачу якого відображено номер НОМЕР_3 із установленою сім-картою на якій відображено номер НОМЕР_4 , належні ОСОБА_7 ;

3)мобільний телефон Apple Iphone, червоного кольору, на сім-тримачу якого відображено номер НОМЕР_5 , належний ОСОБА_7 ;

4)планшет Ipad, модель A2377, s/n НОМЕР_8, належний ОСОБА_7 ;

5)macbook, модель А1534, s/n НОМЕР_6 , належний ОСОБА_7 ;

6)предмети, які ззовні схожі на платіжні засоби національної та іноземної валюти, а саме: 8500 доларів США тобто 85 купюр номіналом 100 доларів США, 30300 гривень тобто 58 купюр номіналом по 500 гривень, 1 купюра номіналом 1000 гривень, 1 купюра номіналом 200 гривень, 5 купюр номіналом 20 гривень.

04.06.2024 постановою слідчого зазначені предмети визнано речовими доказами.

У подальшому, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.06.2024 у справі № 757/25486/24-к санкціоновано проведення обшуку 04.06.2024 за місцем роботи (службового кабінету) ОСОБА_7 , який розташований на 3-му поверсі адміністративної будівлі Київської міської ради (КМДА) та прямо надано дозвіл на вилучення вищезазначених предметів.

Як визначено у ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи, що речі та документи, вилучені 04.06.2024 року під час обшуку, на які просить накласти арешт прокурор, відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, та постановою слідчого від 04.06.2024 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000085 від 11.04.2024, та зважаючи на те, що незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, беручи до уваги наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доведеність необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на вилучене майно.

За таких обставин, клопотання прокурора про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню в цій частині.

Що стосується накладення арешту вилучені в ході проведення обшуку 04.06.2024 -грошових коштів в сумі 8500 доларів США тобто 85 купюр номіналом 100 доларів США, 30300 гривень тобто 58 купюр номіналом по 500 гривень, 1 купюра номіналом 1000 гривень, 1 купюра номіналом 200 гривень, 5 купюр номіналом 20 гривень, слід зазначити наступне.

Частиною 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Так, на правову підставу для звернення з клопотанням прокурор посилається на п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, згідно якого арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що вилучене під час обшуку майно є предметом, доказом злочину, набуте злочинним шляхом або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, з наданих слідчому судді матеріалів клопотання не вбачається.

Прокурор не навів у клопотанні та не надав жодного належного і допустимого доказу, що вилучене під час обшуку майно дійсно може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, яке здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до п.п. 5, 7, 9, 11 «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного суду України та Державної судової адміністрації України від 27.08.2010 року за № 51/401/649/471/23/125, факт вилучення речових доказів, документів, цінностей та іншого майна (у тому числі предметів і документів, вилучених з обігу) відображається у протоколі слідчої дії. У протоколі перераховуються всі предмети, які вилучаються, та щодо кожного такого предмета повинні бути вказані точне найменування, кількість, міра, вага, серія і номер, інші відмінні індивідуалізуючі ознаки, а також місце, де відповідний об`єкт був виявлений. Усі вилучені предмети, цінності і документи пред`являються понятим та іншим учасникам слідчої дії. У необхідних випадках зазначені об`єкти упаковуються для уникнення їх пошкодження, неконтрольованого доступу до них та забезпечення зберігання слідів (мікрослідів), які є на них, з доданням бірок, посвідчених відповідними написами і підписами особи, у якої вилучено речі, понятих, слідчого, працівника органу дізнання, прокурора, працівника апарату суду, які скріплюються печаткою відповідного органу, про що зазначається в протоколі.

В порушення вищевказаних вимог, виявлені та вилучені під час обшуку грошові кошти жодним чином не ідентифіковані, у протоколі обшуку та, відповідно, у клопотанні про арешт майна відсутні будь-які відомості про їх серійні номери. Додаток до протоколу містить опис вилучених коштів без їх ідентифікації.

Відтак, прокурором також не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 171 КПК України, оскільки зазначено перелік і види майна, що належить арештувати.

Статтею 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Однак прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Вказане свідчить, що всупереч доводам прокурора, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна і при вказаних обставинах явно порушуватиметься справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як визначено у ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 8500 доларів США тобто 85 купюр номіналом 100 доларів США, 30300 гривень тобто 58 купюр номіналом по 500 гривень, 1 купюра номіналом 1000 гривень, 1 купюра номіналом 200 гривень, 5 купюр номіналом 20 гривень, необхідно відмовити, оскільки слідчим суддею не встановлено яким саме критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, відповідає майно. З наданих слідчому судді матеріалів не вбачається зв`язку між обставинами, які розслідуються у кримінальному провадженні, та майном, на яке накладається арешт з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 170-175, 309, 372, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000085 від 11.04.2024 року - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 04.06.2024 року під час проведення обшуку за місцем роботи (службового кабінету № НОМЕР_7) ОСОБА_7 , який розташований на третьому поверсі адміністративної будівлі Київської міської ради за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 36, а саме:

- мобільний телефон Apple Iphone, кольору Space Gray на сім-тримачу якого відображений номер НОМЕР_1 із установленою сім-картою на якому відображений номер НОМЕР_2 , належні ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон Apple Iphone, чорного кольору, на сім-тримачу якого відображено номер НОМЕР_3 із установленою сім-картою на якій відображено номер НОМЕР_4 , належні ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон Apple Iphone, червоного кольору, на сім-тримачу якого відображено номер НОМЕР_5 , належний ОСОБА_7 ;

- планшет Ipad, модель A2377, s/n НОМЕР_8, належний ОСОБА_7 ;

- macbook, модель А1534, s/n НОМЕР_6 , належний ОСОБА_7 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, його захиснику, іншому власнику або володільцю майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді у порядку, встановленому ст. 174 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0000085 від 11.04.2024 року.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено о 13 год. 00 хв. 24.09.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1