УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/916/24

Провадження № 1-кп/568/87/24

22 липня 2024 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Радивилів кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 23.05.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степангород, Володимирецького району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, працюючого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, 22.05.2024р. близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем спільного проживання із ОСОБА_4 , який приходиться йому швагром, по АДРЕСА_1 , умисно наніс йому 2 (два) удари правою рукою зжатою в кулак в область обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин спинки носа, правої орбіти, верхньої губи, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Потерпілим ОСОБА_4 в судовому засіданні було заявлене клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з обвинуваченим, посилаючись на відсутність у нього претензій до обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання потерпілого, просив звільнити його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням на підставі ст.46 КК України, посилаючись на те, що між ним та потерпілим відбулось примирення.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання потерпілого про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки сторони примирилися, обвинувачений вчинив проступок вперше, після вчинення проступку щиро розкаявся, примирився з потерпілим, який є його швагром.

Заслухавши клопотання потерпілого ОСОБА_4 , думку обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурора, з врахуванням норм кримінально-процесуального закону України, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_5 є особою, раніше не судимою, обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду. За змістом ст. ст.44,45,46 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.2 ст.125 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Потерпілий ОСОБА_4 примирився з обвинуваченим, не висуває до нього жодних матеріальних чи моральних претензій та не заперечує проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягав на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Відповідно до ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Будь-яких обставин, які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим потерпілим клопотанням, не встановлено.

Таким чином, наявні умови та підстави, передбачені кримінальним законом для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України на підставі ст.46 КК України та закриття кримінальної справи на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Речових доказів та судових витрат по справі немає. Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст.ст. 12, 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 288 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання потерпілого ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 23.05.2024р. по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення, може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1