Справа № 161/4345/20
Провадження № 1-в/161/466/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 06 листопада 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання провідного інспектора Луцького МВ філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.07.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт, від призначеного судом покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння, караність якого законом усунута, -

В С Т А Н О В И В :

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло подання провідного інспектора Луцького МВ філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 , засудженого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.07.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт, від призначеного судом покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння, караність якого законом усунута.

Вказане подання обґрунтовано тим, що на обліку Луцького МВ філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області перебуває ОСОБА_5 , засуджений вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.07.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2020 році становить 2 102 грн.

На підставі вказаного, зважаючи на те, що відповідно до вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.07.2020 вартість викраденого ОСОБА_5 майна на момент вчинення правопорушення у 2020 році становить менше 2 102 грн., а саме 931 грн. 46 коп., орган пробації просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_5 від призначеного судом покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння, караність якого законом усунута.

Прокурор Луцької окружної прокуратури в судовому засіданні подання підтримала.

Представник Луцького МВ філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області та засуджений в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про місце та час розгляду подання.

Від провідного інспектора Луцького МВ філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_4 до суду надійшла заява про проведення розгляду справи за відсутності представника органу пробації, подання підтримує та просить його задовольнити.

Відповідно до ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, у зв`язку з чим, суд, з урахуванням думки прокурора, ухвалив проводити розгляд подання у відсутності представника органу пробації та засудженого.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши подання та дослідивши матеріали особової справи, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції, а саме положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (в редакції Закону №3886-IX від 18.07.2024) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а положеннями ч. 2 ст. 51 КУпАП (в редакції Закону №3886-IX від 18.07.2024) передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 (двох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 (два) неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Разом з цим, приписи ст. 58 Конституції України передбачають, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року становив 2 102 гривні.

Отже, неоподатковуваний мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги станом на 01 січня 2020 року складав 1 051 грн. Тобто два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1 051х2=2 102 грн.

Таким чином, з урахування вказаних змін та встановленого у 2020 році прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також положень Податкового кодексу України, на момент вчинення ОСОБА_5 діяння (12.01.2020), за яке він засуджений вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.07.2020, вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становила 2 102 гривні.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.07.2020 ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Водночас, вартість викраденого майна, що встановлена вищевказаним вироком суду від 28.07.2020 становила 931,46 гривень.

З огляду на наведене, суд вважає, що положення Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності, мають зворотну силу в часі та підлягають застосуванню у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 .

Окрім цього, з висновку про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК з урахуванням положень Закону № 3886-IX, який викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24), вбачається, що Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджений до покарання за вчинення діяння, що мало місце 12.01.2020, кримінальна караність якого законом усунена, зокрема викрадення ОСОБА_5 майна вартістю, що у 2020 році не перевищувала 2 102 гривні,суд дійшов висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає до задоволення, у зв`язку з чим останній підлягає звільненню від призначеного покарання за вищевказаним вироком суду.

Керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 5, 74 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024, ст. 372, 395, 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Подання провідного інспектора Луцького МВ філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.07.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1