Номер провадження № 1-кп/756/1573/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 7 Оболонського районного суду міста Києва судове провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, який зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- Деснянським районним судом м. Києва вироком від 07.03.2008 за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання в виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців,

- Оболонським районним судом міста Києва вироком від 13.12.2012 за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ст. 70 КК України до покарання в виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців,

- Оболонським районним судом міста Києва вироком від 25.06.2015 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання в виді позбавлення волі строком на 3 роки,

- Оболонським районним судом міста Києва вироком від 12.11.2015 за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання в виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці,

- Подільським районним судом міста Києва вироком від 26.06.2018 за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання в виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці,

- Оболонським районним судом міста Києва вироком від 04.12.2018 за ст. 395, ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання в виді позбавлення волі строком на 6 років,

- Голосіївським районним судом міста Києва вироком від 05.06.2020 за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання в виді позбавлення волі строком на 6 років 1 місяць,

у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. 14.05.2024, приблизно о 15:36 год., ОСОБА_5 перебував неподалік корпусу № 1 будинку № 15, що за адресою: м. Київ, Оболонська набережна , де біля салону краси «Luxor» побачив транспортний засіб, велосипед марки «Crosser», моделі «Gravel Nord 28», рама 19 , 2021 (14S), сіро-синього кольору, який був прикріплений велосипедним замком та належить ОСОБА_6 . У цей момент у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи вказаний умисел, діючи повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 переконавшись що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до вказаного велосипеду та за допомогою невстановленого предмету перекусив велосипедний замок. Так, подолавши перешкоду в виду велосипедного замку, ОСОБА_5 розпочав керування вказаним транспортним засобом завдяки чому зник з місця вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном, тобто велосипедом, розпорядився на власний розсуд.

Унаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 6 600 грн 00 коп.

1.2. Отже, ОСОБА_5 учинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), учинене повторно, в умовах воєнного стану.

1.3. 20.06.2024, приблизно о 12:40 год., ОСОБА_5 перебував неподалік корпусу № 1 будинку № 19, що за адресою: м. Київ, Оболонська набережна , де біля приватної школи «Leader Ship» побачив транспортний засіб, електросамокат марки «Like.Bike One», моделі «(White) 270 Wh», білого кольору, який був припаркований та належить ОСОБА_7 . У цей момент у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи вказаний умисел, діючи повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 переконавшись що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до вказаного електросамокату та взяв його до рук.

У подальшому, ОСОБА_5 тримаючи при собі електросамокат зник з місця вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном, тобто електросамокатом, розпорядився на власний розсуд.

Унаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 12 015 грн 50 коп.

1.4. Отже, ОСОБА_5 учинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), учинене повторно, в умовах воєнного стану.

1.5. 01.07.2024, приблизно о 12:32 год., ОСОБА_5 перебував неподалік будинку № 4-а, що за адресою: м. Київ, проспект Володимира Івасюка , де біля супермаркету «Новус» побачив транспортний засіб, велосипед марки «Pride», моделі «Stella 6.1 XS», бордового кольору, який був припаркований та належить ОСОБА_8 . У цей момент у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи вказаний умисел, діючи повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 переконавшись що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до вказаного велосипеду,взяв його до рук та зайняв місце водія.

У подальшому, ОСОБА_5 розпочав керування вказаним транспортним засобом завдяки чому зник з місця вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном, тобто велосипедом, розпорядився на власний розсуд.

Унаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 12 853 грн 00 коп.

1.6. Отже, ОСОБА_5 учинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), учинене повторно, в умовах воєнного стану.

1.7. 13.06.2024, приблизно о 01:00 год., ОСОБА_5 перебував навпроти будинку АДРЕСА_4 , де побачив відчинені двері до під`їзду № 24 в які вирішив увійти. Після того, як ОСОБА_5 зайшов до вказаного під`їзду та піднявся на перший поверх через вікно вхідних дверей загального коридору побачив два транспортні засоби, а саме велосипед, марки «Ford», моделі «Spectrum 29», сірого кольору, та велосипед марки «Scott», моделі «Sawtooth», рожевого кольору які належить ОСОБА_9 . У цей момент у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи вказаний умисел, діючи повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, за допомогою заздалегідь підготовленого інструменту, а саме універсального розсувного гайкового ключа, вибив замок вхідних дверей до коридору загального користування, завдяки чому здійснив проникнення до коридору загального користування. Після чого, ОСОБА_5 перебуваючи в наведеному приміщення підійшов до двох наведених велосипедів та взяв їх із собою.

У подальшому, ОСОБА_5 зник з місця вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном, тобто двома велосипедами, розпорядився на власний розсуд.

Унаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_9 матеріальної шкоди у розмірі 13 424 грн 00 коп.

1.8. Отже, ОСОБА_5 учинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), учинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням до іншого приміщення.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

2.1.1. Прокурор у судовому засіданні зазначила, що у судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкриміновані злочини вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_5 винуватим та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років. При цьому прокурор просила урахувати, що обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

2.1.2. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого органом досудового розслідування злочині, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та надав показання, що 15.05.2024, 20.06.2024 та 01.07.2024 перебував на Оболонській набережній та просп. Володимира Івасюка, що в місті Києві, де шукав велосипеди та електросамокати, які не були прикріплені замком та якими можливо було заволодіти з мінімальними зусиллями. Так, викравши електросамокат та велосипеди вирішив здійснити їх продаж, оскільки потрібні гроші так як не працює. Також, 13.06.2024 у середині під`їзду № 24, що розташований в будинку АДРЕСА_4 побачив два велосипеди та які також вирішив викрасти для того, аби заробити гроші на життя. Крім того зазначив, що не мав умисел на викрадення майна у дітей, зокрема йому не було відомо, що деякі велосипеди та електросамокат можуть належати малолітнім або неповнолітнім особам.

Просить надати можливість виправити свою поведінку, розуміє наслідки, але вважає, що нетривалий строк покарання в виді позбавлення волі надасть можливість виправитись та позбутися про кримінального мислення. Бажає долучитися до лав ЗСУ після набуття вироком законної сили.

2.1.3. Потерпілі та їх законні представники в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду судового провадження були повідомлені належним чином, однак останніми подані заяви про розгляд справи за їх відсутності, а при призначенні покарання покладалися на розсуд суду. Сторони судового провадження щодо розгляду провадження за відсутності потерпілих та представників потерпілих не заперечували.

2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

2.2.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження (надані показання обвинуваченим), і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому, суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавленим права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

2.2.2. Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що він себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

2.2.3. Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно в умовах воєнного стану, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину в справі. Бо саме обвинувачений просив суд не досліджувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено прокурором у судовому засіданні.

3.2. У зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.

3.3. При цьому судом не було встановлено обставин, які би обтяжували покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України оскільки хоча певне майно і належало неповнолітнім, але у судовому засідання (згідно наданих показань обвинуваченого) не було встановлено, що ОСОБА_5 достовірно знав про належність майна неповнолітнім особам.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.2. Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорій тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, їх вид, кількість та суспільна небезпечність. Вид та вартість майна, яким обвинувачений заволодів, а саме велосипедами та самокатом, розмір яких складає: 6 600 грн 00 коп., 12 015 грн 50 коп., 12 853 грн 00 коп. та 13 424 грн 00 коп. Наслідки вчинення злочину, що завдана шкода була частково відшкодована шляхом повернення майна, але потерпілими не було заявлено претензій матеріального характеру, як і не заявлено цивільний позов. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особистість обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштований.

4.3. При цьому, суд уважає, що підстави застосування статей 69,, 75 КК України при призначенні покарання - відсутні, як і підстави для застосування покарання з іспитовим строком. Оскільки, як убачається з наданих матеріалів, а також підтверджено обвинуваченим, останній був раніше неодноразово засуджений за злочини, пов`язані з заволодінням чужим майном.

Крім того, ОСОБА_5 наразі притягується до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадження, зокрема 29.05.2024 до Києво-Святошинського районного суду міста Києві було спрямовано обвинувальний акт в іншому кримінальному провадженню, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

4.4. З урахуванням викладених обставин, характеру та виду вчиненого злочину, їх наслідків, особи обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявності обставин, що пом`якшують та обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого після вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, підстави, які спонукали обвинуваченого до вчинення злочинів, суд вважає, що відповідно до вимог ст. 50 КК України, виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

4.5. Призначення ОСОБА_5 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Оскільки тривалий нагляд за ОСОБА_5 у кримінально-виконавчій установі буде дієвим механізмом досягнення мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а й здійснити виправлення особистості, а також запобігти вчиненню ним так і іншими особами злочинів.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Вирішуючи питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, суд наголошує, що до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, ОСОБА_5 було затримано 11.09.2024 у порядку ст. 208 КПК України, та останній до цього часу перебуває під вартою.

Ураховуючи наведене, відповідно до вимог ст. 377 КПК України, запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою слід залишити до набуття вироком законної сили без змін, бо окрім цього наразі, на думку суду, продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як то можливість переховуватися від суду, а також можливість учинення іншого кримінального правопорушення.

5.2. Також слід урахувати, що оскільки ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України 11.09.2024, а отже, відповідно до ст. 72 КК України слід зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 11.09.2024 до набрання вироком законної сили, виходячи з того, що відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, а строк покарання слід рахувати з дня набуття вироком законної сили.

5.3. Заходи забезпечення кримінального провадження в виді арешту майна, а саме на інструменти в чохлі чорного кольору (викрутку, газовий ключ та велосипедний ключ), накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 19.06.2024 (справа № 756/7691/24, судове провадження 1-кс/756/1583/24), слід скасувати.

5.4. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-24/36660-ТР від 26.06.2024 у сумі 7572 грн 80 коп., № СЕ-19/111-24/36655-Д від 24.06.2024 у сумі 1893 грн 20 коп., № 3157/24 від 24.06.2024 у сумі 340 грн 00 коп., № 2817/24 від 10.06.2024 у сумі 320 грн 00 коп., № 3630/24 від 23.07.2024 у сумі 320 грн 00 коп., які відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 у загальній сумі 10 446 грн 00 коп. на користь держави.

5.5. Речові докази у кримінальному провадженні, відповідно до ст. 100 КПК України, зокрема:

- циліндровий механізм замка, антикрадіжний пристрій з ознаками пошкодження, який зберігається в камері речових доказів Оболонського УП ГУНП в місті Києві, слід знищити;

- сидіння велосипедне, сумку велосипедну з інструментами в чохлі, які передані на відповідальне зберігання потерпліому ОСОБА_9 , слід залишити у володінні останнього;

- електросамокат марки «Like.Bike One», моделі «(White) 270 Wh», білого кольору, який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , слід залишити у володіння останньої;

- цифровий носій інформації - CD-R диск з відеозаписом від 14.05.2024, цифрові носії інформації - DVD-R диски з відеозаписом від 13.06.2024, 01.07.2024, 01.07.2024, сліди пальців рук з розмірами 17х20 мм, який знаходиться в паперовому конверті коричневого кольору, квитанція № 532241011 від 14.05.2024, чек № 9762, які знаходяться в матеріалах досудового розслідування та перебувають в Оболонській окружній прокуратури міста Києва, слід залишити в матеріалах досудового розслідування протягом всього строку їх зберігання.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з дня набуття вироком законної сили, зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 , виходячи з того, що відповідно до ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі починаючи з 11.09.2024 і до дня набуття цим вироком законної сили.

Процесуальні витрати: на проведення експертиз: № СЕ-19/111-24/36660-ТР від 26.06.2024 у сумі 7572 грн 80 коп., № СЕ-19/111-24/36655-Д від 24.06.2024 у сумі 1893 грн 20 коп., № 3157/24 від 24.06.2024 у сумі 340 грн 00 коп., № 2817/24 від 10.06.2024 у сумі 320 грн 00 коп., № 3630/24 від 23.07.2024 у сумі 320 грн 00 коп. - стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 19.06.2024 (судове провадження № 1-кс/756/1583/24, справа № 756/7691/24), а саме на інструменти в чохлі чорного кольору (викрутку, газовий ключ та велосипедний ключ).

Речові докази:

- циліндровий механізм замка, антикрадіжний пристрій з ознаками пошкодження, який зберігається в камері речових доказів Оболонського УП ГУНП в місті Києві - знищити;

- сидіння велосипедне, сумку велосипедну з інструментами в чохлі, які передані на відповідальне зберігання потерпліому ОСОБА_9 - залишити у володінні останнього;

- електросамокат марки «Like.Bike One», моделі «(White) 270 Wh», білого кольору, який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити у володінні останньої;

- цифровий носій інформації - CD-R диск з відеозаписом від 14.05.2024, цифрові носії інформації - DVD-R диски з відеозаписом від 13.06.2024, 01.07.2024, 01.07.2024, сліди пальців рук з розмірами 17х20 мм, який знадиться в паперовому конверті коричневого кольору, квитанція № 532241011 від 14.05.2024, чек № 9762, які знаходяться в матеріалах досудового розслідування та перебувають в Оболонській окружній прокуратури міста Києва - залишити в матеріалах досудового розслідування протягом всього строку їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1