Номер провадження:1-кс/521/3072/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2024 року м.Одеса
В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 06 жовтня 2024 року приблизно о 04 годині 30 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 разом зі своїм товаришем ОСОБА_7 , перебував за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому, між вказаними вище громадянами на побутовому ґрунті виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел направлений на вбивство ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, у цей же час, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей, життя та здоров`я людини, усвідомлюючи характер свого суспільно небезпечного діяння та наслідки його настання, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, озброївшись металевим предметом ззовні схожим на кухонний ніж, тримаючи його в правій руці наніс ОСОБА_8 множинні удари в область шиї та не менше одного удару в область правої скроневої ділянки голови.
Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер на місці події.
Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
ОСОБА_5 06.10.2024 року було затримано в порядку ст.208 КПК України.
ОСОБА_5 06.10.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні належними та допустимими доказами у їх сукупності, а саме: протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено металевий предмет ззовні схожий на ніж, зі слідами бурого кольору, змиви речовини бурого кольору з підлоги, одяг потерпілого ОСОБА_8 , показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , показами потерпілого ОСОБА_13 , вилученими речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК.
У даному випадку, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, зазначені у клопотанні, застосувати більш м`який запобіжний захід не вбачається можливим.
Запобіжний захід у вигляді застави не може бути застосований до підозрюваного у зв`язку із тим, злочину спричинив загибель людини, відповідно до п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України.
Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варту підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
На підставі всього вищенаведеного, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити.
Підозрюваний зазначив, що заперечує проти задоволення клопотання слідчого, не пам`ятає щоб робив те в чому його підозрюють, був конфлікт, що порізав двох осіб не визнає, 06.10.2024 року прокинувся в лікарні, там же був затриманий, про підозру повідомлений.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ризики не доведені, просив визначити розмір застави, враховуючи особу підозрюваного, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, постінйе місце проживання, працює не офіційно.
Перевіривши та дослідивши надані матеріали до клопотання, заслухавши думки учасників процесу, суд вважає, що подане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, спробам незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадження, спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вимогами ч.2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1, ч.2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч. 1 ст. 276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.
При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
У матеріалах клопотання достатньо наявних даних, які указують на факти, що ОСОБА_5 міг вчинити вказане у клопотанні правопорушення і такі є переконливим для суду, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.
При вирішенні питання про ризики, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що вказує на наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Тяжкість обвинувачення, хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював і те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Та відповідно до п.4 ч.2 цієї статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років
Згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - є однією з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу. Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.
Виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу підозрюваного, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_14 у разі визнання його винуватим, приходить до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який буде спроможним забезпечити належну процесуальну поведінку останнього. При цьому слідчий суддя зазначає, що наявність у підозрюваного постійного місця проживання не зменшує наявних ризиків, тому відсутні підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу , ніж тримання під вартою.
Крім того, відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.
Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183, 372 КПК України, слідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 (п`ятдесят дев`ять) днів в межах строку досудового розслідування з триманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 04 грудня 2024 року включно без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання 06.10.2024 року до 04.12.2024 року включно.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1