Справа № 522/6302/24
Провадження по справі № 1-кс/1522/2835/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

21 травня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні слідчого СВ відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка Херсонської області, громадянина України, українця за національністю, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за №0000209 від 05.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2024 року в період часу з 20:52:11 годин по 20:56:32 годин, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебував у торгівельному залі АЗС «ОККО», який розташовано за адресою: м. Одеса, узвіз Маринеско, 8, з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, 08.04.2024 року приблизно о 20 годині 54 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи у торгівельному залі АЗС «ОККО», розташованого за адресою: м. Одеса, узвіз Маринеско, 8, перебуваючи біля полиць із окулярами та впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними для відвідувачів та працівників зазначеного магазину, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав з полиці АЗС «ОККО» сонцезахисні окуляри WAYFARER Polarized та AVIATOR Polarized загальною сумою 1038,82 гривень.

Таємно викравши в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_6 від 24.02.2022 року № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 06.02.2024 №3564-ІХ, майно ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» в розмірі 1038 гривень 82 копійки, ОСОБА_4 покинув місце скоєння ним кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій стороні матеріальний збиток у вказаному розмірі.

29.04.2024 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді обмеженням волі на строк до восьми років.

Підозра ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині підтверджується комплексом зібраних під час досудового розслідування та долучених до клопотання прокурора доказів (перелік відповідно до клопотання прокурора).

У зв`язку з вищевикладеним орган досудового розслідування звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з наведених в ньому підстав, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші злочини.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши прокурора, підозрюваного, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви суду.

З огляду на ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 2 вказаного Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду, із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також те, щоб до кожного учасника кримінального провадження застосовувалась лише належна правова процедура.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Із аналізу практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», «Мерабішвілі проти Грузії» можна виділити такі критерії стандарту доказування «обґрунтована підозра»:

- існування фактів та інформації, які дали змогу переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення;

- факти, якими обґрунтовується підозра можна «розумно» вважати такими, що підпадають під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність;

- обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні;

- стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.

У теперішній час, пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними по кримінальному провадженні та наданими разом з клопотанням доказами, а саме: поясненнями представника потерпілої сторони, поясненнями свідків, протоколом обшуку, оглядом відеозапис.

Наведені докази у сукупності з іншими документами, що були додані до клопотання формують у слідчого судді внутрішнє переконання щодо причетності ОСОБА_4 до злочину, у вчиненні якого він підозрюється органом досудового розслідування.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 злочину за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Отже, слідчий суддя констатує, що матеріали клопотання дозволяють дійти висновку про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. Це є підставою для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Щодо існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років.

Суворість покарання за вчинення злочину, який інкримінуються ОСОБА_4 у сукупності із обґрунтованістю повідомленої йому підозри збільшує ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Можливість призначення підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його виннм покарання у виді позбавлення волі, свідчить про наявність ризику, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

Щодо обов`язків, що визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України, які належить покласти на підозрюваного у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст.196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

У клопотанні порушується питання про покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першим викликом у розумні строки;

- не відлучатися з території Одеської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- в нічний час не залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в період дії запобіжного заходу.

З огляду на тяжкість, характер інкримінованого кримінального правопорушення, існуючих ризиків, слідчий суддя вважає обґрунтованими вимоги спрокурора про покладення на ОСОБА_4 саме таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Підозра про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, було повідомлено підозрюваному 29.04.2024 року, то досудове розслідування має бути закінченим до 29.06.2024 року, а тому саме до цього строку слідчий суддя може покласти обов`язки.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 179, 205, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, строком до 2 місяців в межах строку досудового розслідування, до 29.06.2024 року включно, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першим викликом у розумні строки;

- не відлучатися з території Одеської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- в нічний час не залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в період дії запобіжного заходу.

Строк дії ухвали про застосування обов`язків обчислюється з моменту винесення ухвали слідчого судді, тобто з 21.05.2024 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Зобов`язати слідчого, прокурора повідомити підозрюваному письмово під розпис про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до підозрюваного може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 21.05.2024 року о 15:30 годині в залі суду №131.

Слідчий суддя: ОСОБА_7

21.05.2024