Справа № 296/9611/24
УХВАЛА

Іменем України

21 жовтня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі слідчого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

представника власника майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5 , поданого в межах кримінального провадження №0000318 від 16.06.2023 про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотаннями в обґрунтування якого зазначив, що на території Житомирської області група осіб займається незаконним придбанням, зберіганням та збутом психотропної речовини «амфетамін», наркотичного засобу «метадон», а також особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» до ДУ «Райківська виправна колонія (№73)».

В ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, що до вчинення зазначеного злочину причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який забезпечує постачання наркотичних засобів та інших заборонених предметів та речовин на територію ДУ «Райківська виправна колонія (№73)», може зберігати та передавати на територію даної станови наркотичні засоби.

10.10.2024 в період часу з 07:42 год. по 08:57 год., на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира №296/9263/24 1-кс/296/3591/24 від 07.10.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: 1. Мобільний телефон «Samsung» з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , заблокований, в чохлі чорного кольору; 2. Пластикова карта з під СІМ-карти з номером телефону НОМЕР_3 ; 3. Пуста коробка з під мобільного телефону «iPhone 14» із зазначеним ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 ; 4. Банківська карта «monobank» № НОМЕР_6 ; 5. Мобільний телефон «iPhone» червоного кольору, вимкнений, в чохлі червоного кольору; 6. Ноутбук «Lenovo IdeaPad S145-15AST» S/N: PF1YAZC7 із зарядним пристроєм.

В ході досудового розслідування достовірно підтверджено причетність ОСОБА_6 до збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, вилучені речі містять на собі сліди кримінального правопорушення, в мобільних телефонах міститься інформація щодо листувань з іншими фігурантами вказаного кримінального провадження та використовувались як засоби та знаряддя скоєння злочину та можуть слугувати як докази їх причетності до вчинення вказаного діяння.

Орган досудового розслідування вважає, що існує необхідність у подальшому огляді та експертному дослідженні вилучених предметів та речей, оскільки вони мають значення доказів у даному кримінальному провадженні, могли використовуватись як засоби вчинення кримінальних правопорушень, зберегти на собі сліди злочину, а передача їх іншій особі може призвести до негативних наслідків для досудового розслідування у вигляді втрати речових доказів.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.

Представник власника майна в судовому засіданні вказав, що слідчими вилучено ноутбук дитини, який обклеєний наклейками та не має жодного відношення до кримінального правопорушення, а також мобільний телефон дружини «iPhone» червоного кольору, вимкнений, в чохлі червоного кольору;, тому просив суд не накладати арешт на вказане майно.

Дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, суд приходить до наступних висновків.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його пошкодження, знищення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до санкції ч. 4 ст. 189 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Ч. 10 ст. 170 КПК України: арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Виходячи з змісту вимог ч. 3ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст. 26 КПК України).

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити частково, а саме: накласти арешт на Мобільний телефон «Samsung» з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , заблокований, в чохлі чорного кольору; Пластикова карта з під СІМ-карти з номером телефону НОМЕР_3 ; Пуста коробка з під мобільного телефону «iPhone 14» із зазначеним ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 .

Однак, суд відмовляє у накладенні арешту на банківську карту «monobank» № НОМЕР_6 ; Мобільний телефон «iPhone» червоного кольору, вимкнений, в чохлі червоного кольору та ноутбук «Lenovo IdeaPad S145-15AST» S/N: PF1YAZC7 із зарядним пристроєм, оскільки слідчим не доведено, що вказані речі мають відношення до вчиненого кримінального правопорушення чи зберегли на собі його сліди. Крім цього слід зазначити, що банківська карта платіжним інструментом для фінансових операцій клієнта банківської установи, а відтак, майном, на яке може бути накладено арешт, є кошти певної особи (у формі записів на рахунках у банках). Між тим, у поданому клопотанні слідчий просить накласти арешт саме на банківську картку, а не на кошти, а відтак на переконання слідчого судді, арешт саме банківської картки не відповідає вимогам законодавства.

Керуючись статтями 98, 170-172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 10 жовтня 2024 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1. Мобільний телефон «Samsung» з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , заблокований, в чохлі чорного кольору;

2. Пластикова карта з під СІМ-карти з номером телефону НОМЕР_3 ;

3. Пуста коробка з під мобільного телефону «iPhone 14» із зазначеним ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 ;

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною першою статті 174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1