УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач сектору дізнання Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000341 від 17.08.2024, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.08.2024 працівниками ПОГ СПОГ ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області по проспекту Юності, 3 у м. Вінниця було зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який під час спілкування повідомив, що зберігає при собі заборонені в обігу речовини. У подальшому, під час проведення огляду місця події 17.08.2024, ОСОБА_4 добровільно видав із власного портфеля поліетиленовий згорток, всередині якого знаходилась невідома речовина рослинного походження ззовні схожа на наркотичну, яку поміщено до спеціального пакету НПУ № PSP1455534 в присутності понятих. Як повідомив ОСОБА_4 вказану речовину він зберігав для власного вживання, без мети збуту (ЄО 13809).

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження містяться дані про речовину рослинного походження, яка знаходиться в поліетиленовому упакуванні, необхідно встановити її належність до прекурсорів чи їх аналогів, тому необхідно накласти арешт на вищевказані вилучені речі.

На даний час висновку експерта, на підставі якого можна зробити висновок про те, що вилучені речовини відносяться до заборонених до обігу у органу досудового слідства немає, а відтак вилучені речі на даний час перебувають у статусі тимчасово вилученого майна. Разом з тим, є достатні підстави вважати, що виявлені під час огляду речі є використаними як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт вказаних речей, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

Враховуючи вищевикладене, дізнавач просив клопотання задовольнити.

Дізнавач в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Оскільки вказані речі мають істотне значення для кримінального провадження, містять сліди злочину та можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події та визнані речовим доказом, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем доведено необхідність накладення арешту на майно, яке було вилучено 17.08.2024 року під час огляду місця події у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення збереження вилучених речей.

Дізнавачем доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно, а саме: речовину рослинного походження, що знаходиться у поліетиленовому упакуванні, яке було вилучено та упаковано до спеціального пакету НПУ №PSP1455534 під час огляду місця події 17.08.2024, за адресою м. Вінниця, проспект Юності 3, у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виконання ухвали про арешт майна доручити дізнавачу сектору дізнання Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя