КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/3665/2024 Категорія: ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України
ЄУН: 767/2103/19 Суддя у суді І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000166, внесеному до ЄРДР 22 червня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 7 березня 2024 року,

за участю учасників апеляційного розгляду:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 7 березня 2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, повернутий прокурору.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що 7 березня 2024 року під час підготовчого судового засідання головуючим суддею без виходу у нарадчу кімнату постановлено про допуск до справи його як прокурора та ухвалу про проведення підготовчого судового засідання без участі представника потерпілого, при тому, що відповідно до вимог закону, серед інших осіб, участь потерпілого та його представника є обов`язковою. Однак, ухвалу підготовчого судового засідання постановлено за участю нового прокурора, який не був раніше на попередніх засіданнях, та без з`ясування у представника потерпілого, чи бажає він скористуватися своїм правом на заявлення відводу новому прокурору ОСОБА_7 та якщо так, то які у представника потерпілого є підстави для заявлення такого відводу новому прокурору, а тому, як зазначає апелянт, головуючим суддею не забезпечено виконання в повному обсязі вимог ч. 1 ст. 344 КПК України, які мали би бути виконані до ухвалення ухвали підготовчого судового.

Також прокурор вказує, що в оскаржуваній ухвалі відсутні відомості про те, які саме обставини стали підставами для повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, тобто прокурор позбавлений можливості навести на даний момент заперечення щодо таких обставин, які, нібито, встановлені судом першої інстанції станом на 7 березня 2024 року. Водночас прокурор наголошує, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 надійшов до суду першої інстанції ще у 2019 році, і його зміст станом на 7 березня 2024 року не змінювався, тобто, упродовж більше ніж 4 років. Прокурор вважає, що, з урахуванням наведених обставин в ухвалі повинні були б вже зазначені відомості про те, які саме обставини стали підставами для повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з апеляційною скаргою прокурора, захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 та обвинувачена ОСОБА_6 подали заперечення на подану апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на докази, які, на їх переконання свідчать про невинуватість ОСОБА_6 , з долученням таких доказів до заперечень, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу - без змін.

Потерпілий ОСОБА_9 про день, час та місце апеляційного розгляду повідомлений у встановленому законом порядку, до суду апеляційної інстанції не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не подавав.

Зважаючи на позицію прокурора, захисника та ОСОБА_6 , положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності потерпілого.

Заслухавши доповідь судді,

- пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, який додатково вказав про безпідставність повернення обвинувального акту, оскільки він відповідає вимогам ст. 291 КПК України;

- захисника та обвинувачену, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, вказавши про те, що в обвинувальному акті викладені обставини, які не відповідають дійсним обставинам, що не зазначено у який спосіб ОСОБА_6 отримала грошові кошти, те, що потерпілий неодноразово заявляв, що діями ОСОБА_6 йому жодної шкоди не заподіяно і він не вважає себе потерпілим, про що було подано відповідні заяви до суду першої інстанції, що вказане кримінальне провадження є сфальсифікованим;

- дослідивши матеріали кримінального провадження, а також додатково надані прокурором докази на підтвердження своєї позиції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що у провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0000166, внесеному до ЄРДР 22 червня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

За результатами підготовчого судового засідання, задовольняючи клопотання захисника та повертаючи обвинувальний акт у кримінальному провадженні прокурору, суд обґрунтував прийняте рішення тим, що з матеріалів кримінального провадження убачається, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 не містить посилання на усі фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими і які відносяться до предмету доказування у кримінальному провадженні, оскільки викладене в обвинувальному акті обвинувачення не містить викладу об`єктивної сторони вчинених злочинів, а саме: форма вини, мотиви та мета вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, тобто, відсутній виклад об`єктивної сторони кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 . Також формулювання обвинувачення не містить даних, а саме: кому безпосередньо були перераховані кошти за проведення судової експертизи; чи отримувала ОСОБА_6 винагороду за проведення судово-товарознавчої експертизи № 15 від 21 червня 2013 року; чи спричинена матеріальна шкода та кому саме, оскільки представник ТОВ БК «Поділля Трансбуд» заперечував спричинення підприємству матеріальної шкоди, а також не зазначено, на підставі чого ОСОБА_6 втратила повноваження експерта.

З огляду на такі обставини, суд дійшов висновку, що обвинувачення не може вважатися висунутим в порядку, встановленому КПК України, та позбавляє суд призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

За наведеного суд дійшов висновку, що прокурором порушені вимоги кримінального процесуального закону, а саме, вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки обвинуваченій, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, конкретне обвинувачення у вчиненні відповідних злочинів фактично не висунуто, що унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження та можливість забезпечення справедливого судового розгляду відповідно до Європейської Конвенції з прав людини, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору через його невідповідність вимогам вимог кримінального процесуального закону.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суду, оскільки повернення обвинувального акту прокурору може мати місце лише за умови виявлення судом прямої невідповідності положень обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, які перешкоджали суду призначенню обвинувального акта до судового розгляду.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Пунктами 1-9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік тих відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а згідно з п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України - дату та місце його складення та затвердження.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо відповідності обвинувального акту вимогам закону, колегія суддів враховує висновок, викладений у Постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328кс16, відповідно до якого …закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1) фактичних обставин кримінального правопорушення;

2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»);

3) формулювання обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому...

Суд звертає увагу, що важливим є виклад самефактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

За змістом обвинувального акта у даному кримінальному провадженні у ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення з описом конкретних дій, які інкримінуються обвинуваченій, з зазначенням обставин вчинення ОСОБА_6 заволодіння чужим майном шляхом обману та складання та видачу експертом завідомо підробленого офіційного документу, з вказівкою місця, дати, способу та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив, мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, тощо, в тих межах, в яких слідчий, прокурор вважали їх встановленими, тобто, викладена позиція сторони обвинувачення в такому виді, як це вважає за правильне прокурор, та, всупереч висновкам суду першої інстанції, з зазначенням об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень.

Наведені обставини спростовують висновок суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

Враховуючи, що згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України, а обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто, суть висунутого обвинувачення, є предметом розгляду кримінального провадження в судовому засіданні, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність недоліків в обвинувальному акті з вказівкою фактично на неповноту та неконкретність обвинувачення, не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

При цьому, на переконання колегії суддів, приймаючи рішення за результатами підготовчого судового засідання, місцевий суд має виходити з положень ст. 22, ст. 26 КПК України щодо змагальності та диспозитивності кримінального провадження та положень ст. 337 КПК України, яка визначає межі судового розгляду, який проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а обов`язок доказування обставин, передбачених ст.. 91 КПК України, відповідно до ст. 92 КПК України, покладається під час судового розгляду на прокурора.

Зазначені положення норм процесуального законодавства судом першої інстанції не було враховано належним чином.

Таким чином під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено порушень, допущених при складанні обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , які б перешкоджали суду першої інстанції призначити кримінальне провадження до судового розгляду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість повернення обвинувального акта є слушними.

Враховуючи викладене, на переконання колегії суддів, висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України та повернення обвинувального акта прокурору є помилковим, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а ухвала суду на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду постановити законне та обґрунтоване рішення, - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 7 березня 2024 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, повернутий прокурору - скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4