ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №945/407/24
Провадження №1-кп/477/312/24
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

16 вересня 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 , його захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 (не з`явилася), її представника - ОСОБА_7 ,

під час розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000290, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у Жовтневому районному суді Миколаївської області перебуває зазначене кримінальне провадження, в якому обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор подав 16 вересня 2024 року клопотання про продовження цієї міри запобіжного заходу строком на 60 днів.

На обґрунтування клопотання вказав, що обвинувачений може переховуватися від суду незаконно впливати на свідків та інших учасників процесу, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначив, що той вчинив умисно особливо тяжкий злочин, за яке може бути призначено покарання від 10 до 15 років, під час досудового розслідування погрожував свідку ОСОБА_8 , а оскільки він проходить військову службу, то є небезпека вчинення ним військових злочинів, передбачених ст.ст. 407, 408 КК України.

Захисник, заперечував проти задоволення клопотання, вказавши що ОСОБА_4 від слідства не переховувався, проходив військову службу в Збройних силах України та брав участь в бойових діях, ніяких дій по переховуванню від слідства не вчиняв і наміру цього у нього немає. Але прокурор не розглядає будь-яких альтернативних заходів до обвинуваченого. Тому просив обрати йому більш м`яку міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою у виді домашнього арешту.

Також вказав, що посилання на свідка ОСОБА_8 , якому обвинувачений начебто погрожував за надання викривальних показів, є безпідставним, оскільки ОСОБА_4 неодноразово спілкувався з ним і не вчиняв будь-яких дій щодо погроз його життю і сенсу вчиняти військові злочини, у нього немає, так як тікати немає куди.

Обвинувачений також був проти клопотання прокурора, погодившись з посиланнями свого захисник, а також додав, що нікуди не тікав, а приймав участь в бойових діях, захищаючи Україну від збройної агресії російської федерації. На всі виклики прокурора та слідства з`являвся, ніяких погроз і протиправних дій відносно свідка ОСОБА_8 не вчиняв, вся його сім`я і рідні знаходяться в Україні, тому переховуватися та тікати від суду він не буде і просив обрати йому міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Потерпіла до суду не з`явилася, її представник наполягав на продовженні обвинуваченому тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризи, які слугували підставою для обрання цього запобіжного заходу.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши клопотання та матеріали провадження, суд встановив наступне та прийшов до таких висновків.

27 вересня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статі 115 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄДРДР під № 000290.

02 жовтня 2023 року слідчим суддею Центрального районного суду м.Миколаєва йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який потім був продовжений ухвалами слідчого судді того ж суду від 23 листопада, 20 грудня 2023 року та 15 лютого 2024 року, а потім і ухвалами Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 квітня, 28 травня, 25 липня 2024 року з кінцевим терміном дії запобіжного заходу по 21 вересня 2024 року.

У відповідності до ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився.

Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Обираючи ОСОБА_4 міру запобіжного заходу слідчий суддя визнав, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України: що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інший злочин. Під час подальшого продовження строку тримання під вартою судом констатувалося, що ці ризики не зникли.

ОСОБА_4 підозрюється у скоєні злочину, за вчинення якого йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, тому, усвідомивши призначення такого суворого покарання, у разі підтвердження його вини, може переховуватися від суду, а також неправомірно впливати на свідків з метою зміни їх показів на його користь, зокрема, як було встановлено слідчим суддею при обранні міри запобіжного заходу: свідок ОСОБА_8 повідомляв, що ОСОБА_4 погрожував йому вбивством. Також, існують ризики, що ОСОБА_4 , який проходить службу в лавах Збройних сил України, з метою уникнення покарання або з інших мотивів, вчинить військові правопорушення, в тому числі й кримінальні, передбачені ст.ст. 407, 408 КК України. Суд продовжує бути впевненим, що такі ризи продовжують існувати, оскільки в Україні з 24 лютого 2022 року відбуваються бойові дії з російськими збройними формуваннями і ОСОБА_4 бере в них участь, тобто користується бойовою зброєю та має можливість залишити місце служби або місце бойових дій з метою переховування та уникнення покарання у разі визнання його винним.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися підстави для обрання такого запобіжного заходу та не зникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання йому цього запобіжного заходу.

Суд не вважає можливим змінити міру запобіжного заходу на більш м`який у виді домашнього арешту, оскільки на даній стадії розгляду справи перебування обвинуваченого під домашнім арештом не зможе усунути існування ризиків у виді незаконного впливу на потерпілу та свідків, або ж переховування від суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 183, 199, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів.

Строк дії ухвали - по 14 листопада 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - з часу її отримання.

Суддя ОСОБА_1