Справа № 464/7111/14-к
пр.№ 1-р/464/2/24
УХВАЛА

09 серпня 2024 року Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові заяву засудженого ОСОБА_5 про роз`яснення судового рішення,

встановив:

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 21 грудня 2016 року, який ухвалою Львівського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року залишено без змін, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 289 КК України та на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання шість років позбавлення волі з конфіскацією майна. Постановою Верховного Суду від 12 травня 2021 року ухвалу Львівського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року залишено без змін.

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою (Т. 14 а.с. 43, 110) про роз`яснення вироку Сихівського районного суду м. Львова від 21 грудня 2016 року. У заяві засуджений просить роз`яснити зазначене судове рішення, а саме: чому не взято до уваги факт нападу групи осіб на одного обвинуваченого, який захищав своє життя та здоров`я від групи нападників; чому судом інкриміновано ст. 121 КК України, а не ст. 36 КПК України, ст. 27 Конституції України; чому судом взято за обвинувачення події з потерпілим ОСОБА_6 , який не був в судовому засіданні та покази не давав, належним чином повідомлений про судове засідання не був; чому у вироку вказано номери неіснуючих кримінальних проваджень; чому судом вказано звинувачення за ч. 2 ст. 199 КК України, якщо для цього не має жодних доказів та покликань у вироку на ці докази; чому судом взято за обвинувачення ч. 1 ст. 199 КК України, якщо покликання у вироку на епізод з ОСОБА_7 28.05.2014 не підтверджується матеріалами справи, так як в них наявна лише письмова заява Азізова, який не надав купюру як речовий доказ; чому судом вказано у вироку не відомі події щодо огляду місця події том справи 1 ст. 67-68, 83-89, та які відношення такі мають до справи; чому у вироку вказано про обшук на АДРЕСА_1 , якщо свідки Добрянські в судовому засіданні вказали, що обшук розпочався без власників житла, понятих, свідків, де протягом двадцяти хвилин перебувала поліція, речі були розкидані, поліція виносила упаковані речі; чому суд у вироку покликається на вилучені речі за адресою: АДРЕСА_1 , якщо зі слів свідка Стахурського відомо, що поліція зібрала обривки паперу в пакет та покинула місце вилучення, упакування та опечатування речових доказів не проводилось, а також не були присутні в жилі поняті, вказані у протоколі; чому не враховано пом`якшуючих обставин; чому судом взято за обвинувачення в ч. 1 ст. 199 КК України штучно створений епізод з ОСОБА_8 на початку травня 2014 року в справі від 28.05.2014 без надання слідству речового доказу, якого не має в справі; чому судом вказано звинувачення за ч.2 ст. 199 КК України, але зовсім не вказано в чому саме полягає звинувачення за ч.2 ст. 199 КК України; чому судом взято за обвинувачення якісь два штучно створені епізоди по двом не припустимим для доказування протоколам оглядів місць події, які не досліджувались судом і містять порушення; чому судом допущено відомості, що містяться в справжніх номерах проваджень, як докази в справі, якщо не відбулось відкриття справжніх матеріалів кримінального провадження, а лише №0001954 в кримінальному провадженні №0001209, які на не відповідають справжнім та спростовуються постановою про об`єднання матеріалів, серед яких відсутні провадження з вище вказаними номерами; чому не взято до уваги свідчення свідків ОСОБА_9 , і чому їх свідчення перекручені в рішенні суду; чому судом не взято свідчення свідків Добрянських щодо незаконних обшуків, під час яких міліція перебувала сама в приміщеннях, без власників та без свідків, при тому судом в рішенні перекручені свідчення свідків, для більшого обвинувачення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 заяву підтримав з підстав, що у такій викладенні.

Захисник засудженого ОСОБА_5 підтримав заяву засудженого про роз`яснення вироку суду. Окрім цього, просив суд роз`яснити резолютивну частину вироку щодо строку відбування покарання засудженим ОСОБА_5 .

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив, оскільки вважав таку безпідставною та зазначив, що питання обґрунтованості судового рішення переглядалось судом апеляційної інстанції. Усна заява захисника ОСОБА_4 про роз`яснення резолютивної частини вироку щодо строку відбування покарання засудженим ОСОБА_5 виходить за межі заяви засудженого, а відтак вважає розгляд такої є неможливим.

Заслухавши думку учасників розгляду, оглянувши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Роз`яснення рішення це викладення рішення в більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє у роз`ясненні рішення.

Зі змісту вказаної норми закону вбачається, що роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. При цьому, під час роз`яснення судового рішення не може ставитися питання про зміну рішення, про внесення до нього нових даних або про роз`яснення мотивів прийняття рішення.

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 21 грудня 2016 року ухвалений в порядку, передбаченому КПК України, його зміст відповідає вимогам ст. 374 КПК України та є зрозумілим. Будь-яких частин, стосовно яких можуть виникнути суперечності та подвійне тлумачення судове рішення не містить.

Разом з тим, як видно зі змісту заяви засудженого ОСОБА_5 про роз`яснення вироку суду, така фактично зводиться до незгоди із вказаним судовим рішенням.

Питання з приводу роз`яснення положень щодо строку відбування покарання у письмовій заяві ОСОБА_5 про роз`яснення судового рішення не ставилось, однак таке було предметом окремого розгляду та відповідне судове рішення набрало законної сили.

Таким чином, відсутні підстави для висновку, що судове рішення є незрозумілим, у зв`язку з цим у задоволенні клопотання (заяви) необхідно відмовити.

Керуючись статтями 372, 380 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про роз`яснення судового рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14.08.2024.

Суддя ОСОБА_1