НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

01 листопада 2024 року ЄУ № 322/1018/24 (Провадження № 1-кс/322/228/24)

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю скаржника - потерпілого ОСОБА_3 , його представника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу потерпілого ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову у проведенні слідчої (розшукової) дії,

встановив:

31.10.2024 до слідчого судді надійшла вказана скарга зі змісту якої випливає, що слідчим відділенням відділення поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.12.2023 за №0000218, потерпілим у якому зокрема є ОСОБА_3 .

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні, на думку потерпілого проводилось неефективно він звернувся до слідчого із клопотання про проведення слідчої дії - огляду у приміщенні ангару, який розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:001:0144, адже існують підстави вважати, що викрадене майно може зберігатися саме там.

Потерпілий та його донька ОСОБА_5 неодноразово зверталась на лінію «102» із повідомленням, що вони бачать як суб`єкт кримінального правопорушення - ОСОБА_6 , його дружина та особа, що тимчасово мешкає у будинку АДРЕСА_1 відкривають зазначений ангар та вивозять належну їм сільськогосподарську продукцію - насіння соняшникове, а також викрадені у них: причіп 2ПТС 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , причіп 2ПТС 4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , причіп 2ПТС 4, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Слідчий в свою чергу не міг отримати від володільця майна дозвіл на огляд.

Слідчим винесена постанова від 30.10.2024 про відмову в задоволенні загаданого клопотання про проведення огляду, яка на думку потерпілого є необґрунтованою.

Ухвалою слідчого судді від 31.10.2024 відкрито провадження за скаргою.

Витребувано у ВнП №3 матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 28.12.2023 за №0000218.

Слідчий в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду скарги по суті.

В судовому засіданні потерпілий і його представник підтримали скаргу, просили її задовольнити.

Заслухавши потерпілого і його представника, дослідивши скаргу і матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Стаття 30 Конституції України гарантує кожному недоторканність житла чи іншого володіння особи. Так, згідно із цією статтею не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Відповідно до ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.233 КПК України, під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Відповідно до ч.2 ст.237 КПК України, огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами КПК України, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно з до ч.1 ст.234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Положеннями ч.3 ст.234 КПК України передбачено, що у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити серед інших відомостей зокрема обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу (п.8).

Слід зазначити, що хоча клопотання потерпілого було про проведення огляду, за своїм змістом воно було саме про обшук, адже у ньому зазначалося, що фігурант і пов`язані з ним особи, не надають слідчому дозвіл на проведення такої слідчої дії.

В рамках вказаного кримінального провадження слідчий вже двічі звертався із клопотанням про проведення обшуку і двічі слідчий суддя відмовляв у наданні такого дозволу.

Отже, на переконання слідчого судді, рішення слідчого прийняте по суті про відмову у задоволенні клопотання про проведення огляду в цілому є правильними, хоча його постанова не є в достатній мірі мотивованою.

Водночас слідчий суддя вважає за доцільне звернути увагу на таке.

Серед підстав для відмови у задоволенні клопотань про надання дозволу на обшук в рамках цього кримінального провадження зокрема виступало те, що слідчим не було доведено, що обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи, і акцентувалася увага на тому, що органом досудового розслідування не ініціювалося питання про надання тимчасового доступу до речей і документів.

Під час дослідження матеріалів кримінального провадження встановлено, що процесуальним прокурором ще 19.09.2024 надавалася вказівка ініціювати тимчасовий доступ до речей і документів або обшук, орган досудового розслідування дійшов висновку ініціювати саме обшук, а після відмови у наданні дозволу на його проведення, з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів до слідчого судді не звертався. Потерпілим також заявлялось слідчому клопотання на отримання тимчасового доступу, у задоволенні якого так само було відмовлено, водночас це рішення слідчого потерпілим не оскаржувалось.

Керуючись ст.ст.303, 306, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

у задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову у проведенні слідчої (розшукової) дії, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1