Справа № 939/2924/24
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

06 листопада 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , в режимі відеоконференції з приміщення ДУ "Київський слідчий ізолятор",

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в селищі Бородянці Бучанського району Київської області по вул. Шевченка, 3 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 05 вересня 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іваниківка Богородчанського району Івано-Франківської області, громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Овруча Коростенського району Житомирської області, громадянина України, який проживає по АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в :

01 листопада 2024 року з Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області до Бородянського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

За ухвалою судді від 04 листопада 2024 року підготовче судове засідання було призначено на 06 листопада 2024 року, на 10-у годину 50 хвилин.

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене потворно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло та сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

В підготовчому судовому засіданні прокурор Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , посилаючись на те, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог КПК України, підстав для закриття провадження або внесення подання про визначення підсудності немає, просила призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Захисник адвокат ОСОБА_6 вважав за доцільне призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не висловили заперечень щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Потерпіла ОСОБА_11 в підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлена належним чином.

Вислухавши думки прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Бородянському районному суду Київської області, підстав для закриття кримінального провадження не встановлено, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, а тому кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

В підготовчому судовому засіданні прокурор Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюна два місяці. Клопотання обґрунтовувала тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його судом винуватим, обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене, оскільки має непогашені судимості за аналогічні майнові злочини; також, перебуваючи не під вартою, він може незаконно впливати на потерпілих та свідків, крім того, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, перебуваючи не під вартою, може вчинити ряд дій для того, щоби перешкоджати судовому розгляду у цьому кримінальному провадженні, зокрема може вмовити давати покази з приводу його непричетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, таким чином намагатися створити собі псевдо алібі; обвинувачений ОСОБА_5 також раніше неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення та був притягнутий судом до кримінальної відповідальності, а звільнившись з місць позбавлення волі, повторно вчинив нові умисні корисливі злочини на території Бучанського району Київської області, що свідчить про систематичність вчинення ним корисливих та інших умисних злочинів, а тому у разі не обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення. Тому, на думку прокурора, менш суворі запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на ОСОБА_5 обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.

Також прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюна два місяці. Клопотання обґрунтовувала тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його судом винуватим, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене, оскільки має непогашену та не зняту судимість за аналогічні майнові злочини; також, перебуваючи не під вартою, він може незаконно впливати на потерпілих та свідків, крім того, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки перебуваючи не під вартою, може вчинити ряд дій для того, щоби перешкоджати судовому розгляду у цьому кримінальному провадженні, зокрема, може вмовити давати покази з приводу його непричетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, таким чином намагатися створити собі псевдо алібі; обвинувачений ОСОБА_4 також раніше вчиняв кримінальні правопорушення і був притягнутий до кримінальної відповідальності та звільнившись з місць позбавлення волі у 2024 році, через нетривалий проміжок часу повторно вчинив нові умисні корисливі злочини на території Бучанського району Київської області, що свідчить про систематичність вчинення ним корисливих злочинів, а тому у разі необрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може продовжити злочинну діяльність. Тому, на думку прокурора, менш суворі запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на ОСОБА_4 обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.

Захисник адвокат ОСОБА_6 заперечував проти клопотань прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 і ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюі просив змінити їм запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. На підтвердження своєї позиції надав суду свідоцтва про одруження обвинувачених, свідоцтва про народження дітей, довідки про стан здоров`я обвинувачених та довідку і акт з місця проживання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_4 підтримали позицію свого захисника адвоката ОСОБА_6 .

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтримали клопотання прокурора.

Вислухавши думки учасників судового провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до реєстру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 05 вересня 2024 року, за ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 14 вересня 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 листопада 2024 року і при цьому був визначений альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 121120 гривень, і крім того, за ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 14 вересня 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 листопада 2024 року і при цьому був визначений альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 121120 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення "Лабіта проти Італії" від 06 квітня 2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

У справі "Ілійков проти Болгарії" від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Суд вважає, що в даному випадку продовження строку тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України і ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Оцінюючи викладене, суд вважає, що тяжкість і обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що їм загрожує у разі визнання їх винуватими, враховуючи дані про особи обвинувачених, які мають незняті та непогашені судимості за майнові злочини, офіційно не працевлаштовані та не мають доходів, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і продовжити обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці.

Надані стороною захисту обґрунтування своєї позиції щодо зміни обвинуваченим запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, врахуючи їх сімейний стан, наявність у них дітей, на думку суду, не є тими обставинами, які виключають зазначені ризики,і не спростовують висновків суду про доцільність та необхідність продовження щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дії обраного запобіжного заходу.

Водночас, задовольняючи клопотання прокурора про продовження дії обраного обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану обвинувачених та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає за можливе залишити обвинуваченим альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року, що становить 121120 гривень (40 х 3028).

Враховуючи, що застава може бути внесена у будь-який момент, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачених такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду;не відлучатися із населеного пункту, в якому вони проживають, без дозволу суду;повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками у цьому кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів Державної міграційної служби свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, обвинувачений звільняється з під варти після внесення застави, визначеної судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання обвинуваченого під вартою.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 197, 199, 202, 314, 315, 316 КПК України, суд

у х в а л и в :

Призначити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, до судового розгляду на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду Київської області на 15 листопада 2024 року, на 11 годину.

Кримінальне провадження розглянути суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 .

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 05 січня 2025 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, яка може бути внесена в національній грошовій одиниці протягом дії ухвали як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (Отримувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області, код отримувача (ЄДРПОУ): 26268119, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача: UA 0018661).

У разі внесення застави покласти наОСОБА_4 такі обов`язки:прибувати за кожною вимогою до суду;не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні, здати на зберігання до Державної міграційної служби свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи "Київський слідчий ізолятор".

Роз`яснитиОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, які він зобов`язаний виконувати з моменту звільнення з-під варти, внаслідок внесення застави, застава звертається в дохід держави.

Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 05 січня 2025 року.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, яка може бути внесена в національній грошовій одиниці протягом дії ухвали як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (Отримувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області, код отримувача (ЄДРПОУ): 26268119, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача: UA 0018661).

У разі внесення застави покласти наОСОБА_5 такі обов`язки:прибувати за кожною вимогою до суду;не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні, здати на зберігання до Державної міграційної служби свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи "Київський слідчий ізолятор".

Роз`яснитиОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, які він зобов`язаний виконувати з моменту звільнення з-під варти, внаслідок внесення застави, застава звертається в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення лише в частині продовження дії запобіжного заходу, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії ухвали суду.

Головуючий - суддяОСОБА_13