1-в/205/640/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника установи виконання покарань ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, раніше судимого:

-вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.07.2007 за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, згідно ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

-вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.05.2008 за ч.2 ст. 185 КК України. У відповідності до ст. 71 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання призначене 4 роки 1 день, постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.11.2010 умовно-достроково звільнений, не відбутий строк покарання 1 рік 3 місяці 2 дні;

-вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.02.2012 за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

-вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.01.2013 року за ч.2 ст. 185, 70 ч.4, 71 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 7 місяців. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.05.2014 звільнений умовно-достроково, не відбутий строк покарання 3 місяці 8 днів,

-вироком Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2017 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, ст.75 КК України 2 роки іспитового строку;

-вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.06.2023 року за ч.4 ст. 185, 71 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 в якому він просить звільнити його від покарання у зв`язку з набуттям чинності Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 року та декриміналізації вчиненого ним діяння.

Засуджений ОСОБА_5 подав заяву, в якій просив розглядати клопотання про звільнення від покарання без його участі.

Суд, вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вислухавши думку прокурора та представника установи виконання покарань, які не заперечували проти задоволення клопотання, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.06.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 19 лютого 2020 року за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, остаточно призначено покарання у вигляді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

При цьому, ОСОБА_5 , засуджено, вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 19 лютого 2020 року за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, на 3 (три) роки.

Крім того, ОСОБА_5 , засуджено, вироком Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2017 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, на 2 роки.

Так, вироком Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2017 року, ОСОБА_5 , визнано винуватим у тому, що він 28.06.2017 року здійснив таємне викрадення чужого майна, на загальну суму 1 750, 36 грн.

Вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 19 лютого 2020 року, ОСОБА_5 , визнано винуватим у тому, що він 27.05.2017 викрав чуже майно, на загальну суму 311,47 грн.

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.06.2023 року ОСОБА_5 , визнано винуватим у тому, що він 22.01.2023 року викрав чуже майно, на загальну суму 1287,31 грн.

На час, до якого відносяться діяння, за вчинення яких засуджено ОСОБА_5 , положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 (далі Закон № 3886-ІХ).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, якою збільшено розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який застосовується для визначення кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення.

При цьому, суд враховуючи правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суд, який мітиться у Постанові від 07.10.2024 року у справ № 278/1566/21, виходить з того, що Закон № 3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту169.1.1 пункту 169.1 статті 169розділуIV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2023 року в сумі 2684 грн. Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2023 році становила 2684 грн.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2017 року в сумі 1600 грн. Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2017 році становила 1600 грн.

Так, вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим, ОСОБА_5 , за вироком Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2017 року, складає 1 750, 36 грн., а від так перевищує два неоподаткованих мінімуму доходу громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діянь.

Разом з цим, вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_5 , згідно з вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 19.02.2020 року та вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.06.2023 року, не перевищує суми двох неоподаткованих мінімумів доході громадян, встановленої на день вчинення засудженим інкримінованого йому діянь.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1ст. 5 КК України).

Отже, має місце декриміналізація діянь, які полягають у крадіжці майна вартість яких на момент вчинення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь, за вчинення яких було засуджено ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно вимог ст. 534 КПК України, у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

З огляду на імперативність вимог ч. 2 ст. 74 КК України, суд приходить до висновку, що ухвала в частині звільнення засудженого від покарання підлягає негайному виконанню з моменту її постановлення.

Разом з цим, оскільки ОСОБА_5 , не підлягає звільненню від покарання, призначеному йому вироком Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2017 року, проте враховуючи, що зазначеним вироком ОСОБА_5 був звільнений від призначеного покарання з випробуванням, суд приходить до висновку, що вказаний вирок підлягає окремому виконанню в порядку, визначеному Главою 26 КВК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст.ст. 2, 110, 537-539, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Негайно звільнити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання у вигляді п`яти років одного місяця позбавлення волі, призначеного йому за сукупністю вироків Дзержинського районного суду міста Харкова від 19.02.2020 року та Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.06.2023 року, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Покарання призначене ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за вироком Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2017 року у вигляді двох років позбавлення волі із звільненням від його відбування на підставі ст. 75,76 КК України з іспитовим строком в два роки - виконувати самостійно уповноваженим органом з питань пробації в порядку, визначеному Главою 26 КВК України.

Ухвала в частині звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання підлягає негайному виконанню адміністрацією установи виконання покарань.

Копію ухвали невідкладно направити адміністрації Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89) для ознайомлення засудженого та негайного виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її постановлення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_6