233 № 233/1445/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівка питання закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223 від 15 лютого 2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянки України, із неповною середньою освітою, одруженої, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223 від 15 лютого 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Відповідно до обвинувального акта 15.02.2020 року, в період часу з 16.30 до 17.00 год., ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , де розпивала спиртні напої разом із своїм знайомим ОСОБА_6 . Під час вживання спиртного ОСОБА_4 побачила у ОСОБА_6 на лівій руці срібний браслет та попросила його оглянути, на що ОСОБА_7 добровільно передав ОСОБА_4 срібний браслет. Під час огляду у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення срібного браслету 925 проби, вагою 24,74 г, вартістю 1026,38 грн. Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що ОСОБА_6 відволікся та усвідомлюючи, що її дії носять таємний характер, непомітно для ОСОБА_6 поклала вищевказаний срібний браслет до кишені куртки, яка була вдягнена на ній. Після цього ОСОБА_4 покинула місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду в сумі 1026,38 грн.

Під час судового розгляду суд роз`яснив обвинуваченій ОСОБА_4 , що із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», інкриміноване обвинуваченій кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), на суму заподіяної потерпілій стороні матеріальної шкоди внаслідок викрадення майна у розмірі 1026,38 грн., вже не є кримінально караним, та у зв`язку із чим суд запитав згоду обвинуваченої на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, у зв`язку із частковою втратою сили законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, тобто частковою декриміналізацією інкримінованого ОСОБА_4 діяння.

Обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття відносно неї кримінального провадження, надавши згоду на таке закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою сили закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Суд роз`яснив обвинуваченій наслідки закриття кримінального провадження на підставі, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, будучи повідомленим належним чином про місце, день та час розгляду кримінального провадження, надавши заяву про проведення судового засідання у його відсутність, претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченої не має.

Із врахуванням приписів ч.1 ст. 325 КПК України суд вирішив провести судове засідання у відсутність потерпілого.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження стосовно закриття кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із ч.7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Зі змісту ч.8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Згідно з ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

У зв`язку із чим, інкриміноване особі у межах кримінального провадження викрадення чужого майна (крадіжка) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статті 185 КК України.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» слідує, що у 2020 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 р. на рівні 2102 грн.

В обвинувальному акті вказано, що протиправними діями ОСОБА_4 заподіяна майнова шкода ОСОБА_6 на загальну суму 1026,38 грн., тобто встановлена досудовим розслідуванням заподіяна шкода обвинуваченою не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів громадян - 3028 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась часткова декриміналізація вчиненого ОСОБА_4 діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 р., та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченою згоди на закриття кримінального провадження, суд доходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із частковою втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судові витрати на залучення експерта в розмірі 1570,00 грн. варто віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись положеннями ст. ст. 3, 5 КК України, п.4-1 ч.1 ст. 284, ст.ст. 284, 369, 370, 372, 479-2 КПК України, положеннями Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

п о с т а н о в и в :

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223 від 15 лютого 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судові витрати, понесені на залучення експерта в розмірі 1570,00 грн., віднести на рахунок держави.

Речовий доказ: срібний браслет 925 проби, вагою 24,74 г, який зберігається у потерпілого ОСОБА_6 , вважати повернутим за належністю.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя