Справа № 304/2648/23
Номер провадження 1-кп/298/3/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000215, внесеного 8 серпня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чорноголова Ужгородського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст.345 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2024 року з Закарпатського апеляційного суду до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.345 КК України, разом з ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 11 грудня 2023 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345 та ч.4 ст.185 КК України, передано на розгляд до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області.

Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 15 січня 2024 року вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

Під час проведення підготовчого судового засідання Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 було подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 .

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб щодо ОСОБА_3 мотивовано наявністю, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків у кримінальному провадженні №0000215 зокрема, ризиків переховування від суду; незаконного впливу на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні; а також вчинення інших кримінальних правопорушень. На думку прокурора, тяжкість злочинів, які інкримінуються ОСОБА_3 , суворість передбаченого покарання, у разі визнання його винуватим, дані про особу останнього, в сукупності свідчать про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить виконання ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що підстав для закриття кримінального провадження не вбачається, угод не укладено, обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні суддею одноособово за участю учасників кримінального провадження, вказавши на те, що кримінальне провадження підсудне Великоберезнянському районну суду. Крім того, зазначив, що вбачає підстави для складання досудової доповіді відносно обвинуваченого в даному кримінальному провадженні. Також просив розглянути подане ним клопотання про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого та прийняти відповідне рішення щодо цього, наголосивши, що клопотання про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого підтримує в повному обсязі та наполягає на застосуванні щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки лише цей запобіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та зможе запобігти ризикам.

Захисник - адвокат ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з участю сторін, вказуючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, не заперечував щодо складання досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_3 . Заперечив проти задоволення клопотання про обрання щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив відмовити в такому, у зв`язку із недоведеністю, зазначених у клопотанні прокурором ризиків. Вважає, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Щодо клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешт, вказуючи на те, що хворіє епілепсією.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у підготовчому судовому засіданні просили призначити кримінальне провадження до судового розгляду. З приводу обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримали позицію прокурора.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Згідно з ч. ст.315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Статтею 291 КПК України визначені вимоги до обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 8 серпня 2023 рокувідносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст.345 КК України, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та являлись підставою для повернення обвинувального акту прокурору, судом не встановлено.

За підсудністю даний обвинувальний акт на підставі ухвали Закарпатського апеляційного суду від 11 грудня 2023 року підлягає розгляду Великоберезнянським районним судом Закарпатської області. Судовий розгляд слід проводити у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово за участю учасників кримінального провадження.

Перешкод для призначення судового розгляду на підставі зазначеного обвинувального акту судом не встановлено; підстави для прийняття рішення в порядку, передбаченому п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, відсутні, як і підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п.4-8, 10 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої.

Крім того, ч.ч. 1, 2 ст. 314-1 КПК України передбачено, що з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

У судовому засіданні не встановлено підстав, передбачених ч. 4 ст. 314-1 КПК України, за яких досудова доповідь не складається.

Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, який згідно ст. 12 КК України належить до нетяжкого злочину.

Суд вважає, що складання досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_3 є підставним відповідно до положень ст. 314-1 КПК України.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про пробацію» права, обов`язки, відповідальність, правовий та соціальний захист персоналу органу пробації визначаються Законом України «Про державну кримінально виконавчу службу України» та цим Законом, тому складання досудової доповіді слід доручити Ужгородському районному сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» у Закарпатській області.

Вирішуючи подане прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , суд враховує наступне.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав та доцільність застосування щодо ОСОБА_3 найсуворішого запобіжного заходу, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Судом встановлено, що в провадженні Великоберезнянського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження №0000215 від 8 серпня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України.

Щодо ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 14 вересня 2023 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави.

В подальшому ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 листопада 2023 року ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 30 листопада 2023 року без визначення застави, та ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2023 року ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 26 січня 2024 року включно, без визначення застави.

Щодо обґрунтованості підозри, то суд констатує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, і діянням ОСОБА_3 надана правова кваліфікація за вказаною частиною зазначеної статті КК України.

Суд звертає увагу, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 надійшов до суду та вирішується питання про запобіжний захід на етапі підготовчого судового засідання, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду, при цьому докази зібрані на стадії досудового розслідування ще не досліджувалися.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Суд зазначає, що наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також наданий до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000215 від 8 серпня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України, є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України.

Враховуючи, що суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, таким чином, з огляду на наведені у клопотанні прокурора доводи, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Суд приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України не є вочевидь необґрунтованою.

Разом з тим, суд звертає увагу, що на стадії досудового розслідування в даному кримінальному провадженні при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 слідчим суддею надавалась оцінка обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких послався прокурор у клопотанні щодо ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що існує незначний ризик того, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від суду. Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , зокрема за вчинення правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. На думку суду, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також судом враховано, що ОСОБА_3 раніше не судимий, тому з урахуванням наведеного доводи прокурора про ймовірність вчинення ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення є безпідставними.

За наведеного, в ході судового розгляду клопотання знайшов своє підтвердження ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Поряд з цим, суд вважає, що прокурор не довів також існування ризику того, що обвинувачений ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому провадженні. Суд зазначає, що прокурором не подано до суду документальних доказів наявності зазначеного ризику, передбаченого ст.177 КПК України.

При розгляді клопотання прокурора суд також враховує, що встановлені судом ризики, не можуть виправдовувати його ув`язнення. Поряд з цим суд також приймає до уваги засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження. Так, у п.219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 є молодий за віком, має постійне місце проживання та місце реєстрації, за місцем проживання характеризується позитивно, а також той факт, що за довідкою військово-лікарської комісії №4/1436 від 15.11.2022 року, останній є непридатним до військової служби та є виключеним з військового обліку.

Викладені обставини справи, навіть з огляду на тяжкість інкримінованого злочину та встановлені ризики, на переконання суду, не дають підстав для тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, однак вважаються достатніми для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням обмежень, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

На думку суду, застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар та не суперечитиме КПК України та практиці Європейського суду з прав людини.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 291, 314-317 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Призначити кримінальне провадження №0000215 від 8 серпня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.345 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Великоберезнянського районного суду Закарпатської області на 14-у годину 00 хвилин 2 лютого 2024 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово. У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Доручити Ужгородському РС №1 філії ДУ «Центр пробації» у Закарпатській області до 2 лютого 2024 року скласти та надати досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чорноголова Ужгородського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що йому надається право брати участь у підготовці досудової доповіді. Участь особи у підготовці досудової доповіді полягає у наданні персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді.

У задоволенні клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 про обрання щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити. Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 60 днів, тобто по 22.03.2024.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки: з`являтися до прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу та покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків визначити по 22.03.2024.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали для забезпечення контролю виконання надіслати до відділення поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 КПК України обвинуваченого ОСОБА_3 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , і звільнити з-під варти.

На ухвалу суду в частині обрання запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду в частині обрання запобіжного заходу не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1