Справа № 727/6672/24
Провадження № 1-кп/727/365/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року Шевченкіський районний суд м.Чернівці в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що вона, будучи громадянкою України, вчинила умисні кримінальні правопорушення при наступних обставинах.

24.02.2022 року військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення для держави і у такий спосіб здійснили тимчасову окупацію частини території України.

З метою протидії збройній агресії РФ проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який продовжується у визначеному законом порядку.

Надалі представниками держави-агресора з метою зміни меж території та державного кордону України, реалізації власної окупаційної політики, на окупованих територіях було розпочато здійснення незаконного створення підконтрольних окупаційній владі адміністрацій, в тому числі на захопленій частині території Херсонської області.

Громадянка України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше 03.03.2022 року, після окупації військами РФ с. Борозенське, точний час не встановлено, перебуваючи на тимчасово окупованій території с. Борозенське Бериславського району Херсонської області, під час воєнного стану та збройної агресії РФ, діючи умисно, добровільно, вступила у злочинну змову з представниками збройних сил РФ та окупаційної адміністрації держави-агресора, зайнявши не пізніше 02.09.2022 року посаду секретаря у т.зв. «Борозенском сельском совете Военно-гражданской администрации Бериславского административного района Херсонской области», з метою становлення та зміцнення окупаційної влади РФ на тимчасово окупованій території АДРЕСА_3 , а також недопущення контролю України над цією окупованою РФ територією, надала добровільну згоду на проведення підривної діяльності проти України шляхом вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній безпеці України, які полягали у: - облаштуванні приміщень для діяльності т.зв. «Борозенского сельського совета» та сприяння діяльності окупаційного органу влади; - відвідуванні мешканців населених пунктів, які входили до складу Борозенської територіальної громади, з метою проведення агітаційних заходів серед населення з метою створення позитивного іміджу діяльності держави-агресора на окупованій території Херсонської області; - проведенні агітації, перепису населення, формування списків виборців з метою участі в організації та проведенні з 23.09.2022 року по 27.09.2022 року незаконного референдуму в с.Борозенське під виглядом надання населенню гуманітарної допомоги та матеріальної підтримки від представників окупаційної влади; - взяття участі в діяльності комісії щодо незаконного відчуження об`єктів торгівлі в с. Борозенське на користь представників окупаційної влади; - вирішенні питань щодо оформлення та виплати російських пенсій та грошової допомоги населенню громади, прийняття та оформленням заявок на такі виплати, прийняття відповідних документів від населення; - співпраці із т.зв. «комендантом с.Борозенське» та військовослужбовцями в/ч НОМЕР_1 ЗС РФ, (331-й гвардійський парашутно-десантний костромський полк 98-ї гвардійської повітряно-десантної дивізії ПДВ ЗС РФ);- організаційне забезпечення проведення незаконного референдуму на території Борозенської сільської територіальної громади Бериславського району Херсонської області.

Таким чином, ОСОБА_7 надала іноземній державі РФ та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, і в подальшому не пізніше 02.09.2022 року почала працювати на посаді секретаря у т.зв. «Борозенском сельском совете Военно-гражданской администрации Бериславского административного района Херсонской области», створеному на тимчасово окупованій території села Борозенське та виконувати покладені на неї службові обов`язки.

Вказаними умисними діями ОСОБА_7 в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечила становлення та зміцнення окупаційної влади РФ шляхом безпосередньої участі в утворенні незаконних органів влади, які є частиною окупаційної адміністрації РФ, на окупованій території України, виконання функцій представника окупаційної влади РФ з метою недопущення контролю української влади на території Борозенської територіальної громади Бериславського району Херсонської області, надавши тим самим допомогу РФ в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, недоторканості, державній безпеці України.

Крім цього, ОСОБА_7 проживала на території АДРЕСА_3 , достеменно поінформована, що у 2014 році розпочалась збройна агресія РФ проти України, а також про те, що з 24.04.2022 року вона переросла у широкомасштабне вторгнення військ РФ на територію суверенної держави, до громадянства якої вона належить.

ОСОБА_7 об`єктивно розуміла зміст загальновідомих подій, про те що збройні формування РФ, шляхом вчинення воєнного нападу 24.02.2022 року захопили Бериславський район Херсонської області і не пізніше березня 2022 року, всупереч законного порядку установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, на тимчасово окупованій території Херсонської міської територіальної громади Херсонського району Херсонської області, цілеспрямовано було створено підпорядковану, керовану та фінансовану РФ окупаційну адміністрацію «Военно-гражданскую администрацию Бериславского административного района Херсонской области», в яку входили органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованою територією України, з метою подальшого утримання адміністративно політичного контролю на захопленій військовим шляхом території, у тому числі т.зв. «Военно-гражданскую администрацию Бериславского административного района Херсонской области».

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, ОСОБА_7 , будучи громадянкою України, фактично проживаючи на території АДРЕСА_3 , будучи достеменно проінформованою та розуміючи факт захоплення Борозенської сільської територіальної громади Бериславського району Херсонської області збройними силами РФ, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаною про те, що Херсонська область є невід`ємною складовою частиною України, а порядок утворення органів виконавчої влади регулюється виключно Конституцією України та законами України, усвідомлюючи та передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, не пізніше 02.09.2022 року прийняла пропозицію осіб із числа представників окупаційної влади держави-агресора РФ та добровільно зайняла посаду так званого «секретаря Борозенского сельского совета Военно-гражданской администрации Бериславского административного района Херсонской области», пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області.

ОСОБА_7 , зайнявши вказану вище посаду у незаконно створеному на тимчасово окупованій території органі, здійснювала організаційно-розпорядчі функції, зокрема: - облаштування приміщень для діяльності т.зв. «Борозенского сельського совета» та сприяння діяльності окупаційного органу влади; - відвідування мешканців населених пунктів, які входили до складу Борозенської територіальної громади, з метою проведення агітаційних заходів серед населення з метою створення позитивного іміджу діяльності держави-агресора на окупованій території Херсонської області; - проведення агітації, перепису населення, формування списків виборців з метою участі в організації та проведенні з 23.09.2022 року по 27.09.2022 року незаконного референдуму в с. Борозенське під виглядом надання населенню гуманітарної допомоги та матеріальної підтримки від представників окупаційної влади; - взяття участі в діяльності комісії щодо незаконного відчуження об`єктів торгівлі в с. Борозенське на користь представників окупаційної влади; - вирішення питань щодо оформлення та виплати російських пенсій та грошової допомоги населенню громади, прийняття та оформленням заявок на такі виплати, прийняття відповідних документів від населення; - співпраці із т.зв. «комендантом с.Борозенське» та військовослужбовцями в/ч НОМЕР_1 ЗС РФ, (331-й гвардійський парашутно-десантний костромський полк 98-ї гвардійської повітряно-десантної дивізії ПДВ ЗС РФ); - організаційне забезпечення проведення незаконного референдуму на території Борозенської сільської територіальної громади Бериславського району Херсонської області.

Злочинна діяльність ОСОБА_7 на території Борозенської сільської територіальної громади Бериславського району Херсонської області була припинена в зв`язку зі звільненням Збройними силами України правобережної частини Херсонської області, в тому числі Борозенської сільської територіальної громади Бериславського району Херсонської області.

Продовжуючи злочинну діяльність ОСОБА_7 у серпні - вересні 2022 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи на тимчасово окупованій території с. Борозенське Бериславського району Херсонської області, достовірно знаючи, що військовослужбовці РФ окупували Борозенську територіальну громаду та продовжують окупаційну діяльність на території України, переслідуючи кінцеву мету надання сприяння окупаційній адміністрації держави-агресора в окупації Херсонської області приєднанням частини території України до РФ, умисно на виконання вимог військово-політичного керівництва РФ у порушення порядку, встановленого Конституцією України, добровільно погодилась взяти участь в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території Херсонської області.

У першій половині вересня 2022 року (конкретне місце та час органом досудового розслідування не встановлено) керівництвом окупаційної ВЦА Херсонської області, сформовано і затверджено склад та забезпечено і організовано роботу «дільничної виборчої комісії № 820» (далі - ДВК), яка діяла на території Борозенської територіальної громади та здійснювала свою діяльність у приміщенні одноповерхової будівлі комплексу медичних закладів, розташованих за адресою АДРЕСА_3 .

У свою чергу, у невстановлені дату та час, але не пізніше 23 вересня 2022 року, ОСОБА_7 , будучи проросійськи налаштованою, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області, без примусу, з корисливих мотивів та метою отримання грошової винагороди, добровільно погодилась на пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням осіб, щодо участі у проведенні на території тимчасово окупованого с. Борозенське Бериславського району Херсонської області незаконного референдуму про вихід Херсонської області зі складу України, утворення самостійної держави та входження її до складу РФ на правах суб`єкта РФ та була включена, як т.зв. «секретар референдума» та увійшла до складу ДВК, яка діяла у приміщенні одноповерхової будівлі комплексу медичних закладів, розташованих за адресою АДРЕСА_3 .

Так, ОСОБА_7 , у період з 23 по 27 вересня 2022 року, діючи з прямим умислом, за попередньою змовою з особами так званої «виборчої комісії Херсонської області» та так званими членами ДВК, усвідомлюючи свою протиправну діяльність та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, в порушення вимог Конституції України, Закону України «Про всеукраїнський референдум», Закону України «Про правовий режим воєнного стану», під час проведення т.зв. «референдуму», у період з 23.09.2022 року по 27.09.2022 року, перебуваючи в приміщенні одноповерхової будівлі комплексу медичних закладів, розташованих за адресою АДРЕСА_3 , де розташовувалась т.зв. «ДВК», забезпечувала організацію і проведення незаконного референдуму, який проводився окупаційною владою на тимчасово окупованій території Херсонської області, що у подальшому 27 вересня 2022 року призвело до оголошення так званою «виборчою комісією Херсонської області» незаконного референдуму таким, що відбувся.

Відповідно до його результатів було задекларовано 497 051 громадян, що становить 87.05 % від загальної кількості виборців, які прийняли участь у голосуванні, виявили бажання за входження Херсонської області до складу РФ.

Наслідком вищевказаних незаконних та неправомірних дій ОСОБА_7 та інших осіб, стало визнання РФ незаконного референдуму на тимчасово окупованій територій України таким, що відбувся та незаконного приєднання Херсонської області до складу РФ.

Відповідно ст.129 Конституції України, ст.7 КПК України, основними засадами судочинства в Україні - є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України, знає про розпочате щодо неї кримінальне провадження і протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування та знаходиться при цьому на окупованій території АР Крим, ухвалою суду від 16.09.2024 року прийнято рішення про здійснення спеціального судового провадження стосовно вказаного вище обвинувального акту та, відповідно, судовий розгляд проводився за відсутності обвинуваченої.

У зв`язку з цим обвинувачена ОСОБА_7 не була допитана судом в якості обвинуваченої по суті пред`явленого їй обвинувачення.

Відповідно до ч.2 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Отже, кримінальне провадження за відсутності обвинуваченої повинно відповідати, у тому числі таким загальним засадам судочинства, як законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо(п.п. 2, 3, 10 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Суть принципу законності відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, крім іншого, полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, прокурор та слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 10 КПК України, суть принципу рівності перед законом і судом полягає у тому, що не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за будь-якими ознаками, у тому числі за політичними переконаннями.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Обвинувачена ОСОБА_7 , будучи обізнаною, що стосовно неї розпочато кримінальне провадження, винесено повідомлення про підозру, та обвинувальний акт спрямовано до суду, у судові засідання не з`явилася, незважаючи на судові повістки (оголошення), надані до газети «Урядовий кур`єр» та опубліковані повідомлення на веб-сайтах Судової влади та Офісу Генерального прокурора.

У той же час, ухилення обвинуваченої ОСОБА_7 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст.63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Захисник у судовому засіданні зазначила, що не мала можливості зв`язатися з обвинуваченою і з`ясувати в неї правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що проживає в с.Нова Кубань, Херсонської області. До війни працювала у Відділі освіти місцевої територіальної громади. Вона познайомилась із ОСОБА_7 наприкінці серпня 2022 року під час окупації, коли остання приїхала до них та представилась секретарем Борозенської сільської ради. ОСОБА_9 повідомила, що її призначила на посаду окупаційна влада. Обвинувачена сказала їй, щоб вона віддала ключі від адміністративної будівлі Відділу освіти територіальної громади, зазначила, що буде займатися постачанням хліба в село. Одного дня в приміщенні адміністративної будівлі Відділу освіти територіальної громади окупаційна влада зібрала людей під приводом оформлення пенсій. Там, була ОСОБА_7 , яка вихваляла окупаційну владу.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що мешкала по сусідству з ОСОБА_7 . На початку війни, коли прийшли окупанти, обвинувачена одразу почала з ними співпрацювати. Надавала їм для проживання своє житло. Десь у середині літа 2022 року ОСОБА_7 підійшла до неї та повідомила, що вона секретар сільської Борозенської ради. Вона приймала участь в організації референдуму з приводу приєднання Херсонської області до РФ, ходила з військовими по селу з урною для голосування, казала, що росія тут назавжди. Також їй відомо, що обвинувачена займалась оформленням соціальних допомог від РФ.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що під час окупації в будинку ОСОБА_7 жили росіяни. Вони разом із обвинуваченою грабували будинки, мешканці яких виїхали. ОСОБА_7 працювала секретарем Борозенської сільської ради, оформляла людям російські паспорти. Крім того, обвинувачена була членом комісії, на підставі рішення якої вилучали майно з будинків. Також зазначила, що ОСОБА_7 займалась оформленням пенсії від РФ та приймала участь у проведення референдуму з приводу приєднання Херсонської області до Росії.

Колегією суддів визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даного провадження, що тимчасова окупація з боку рф частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення рф на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку рф частини території України є загально відомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами РФ, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, - а відтак ці факти не потребують окремого судового доказування.

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України, окрім показів свідків, підтверджується письмовими доказами, дослідженими та проаналізованими судом, а саме:

-Витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0005977 від 23.11.2022 року, відповідно до якого до ЄРДР внесено відомості про вчинені кримінальні правопорушення за ч.5 ст.111-1, ч.2 ст.111 КК України відносно ОСОБА_7 (т.1 а.п. 1-3, т.2 а.п.1-3, 140-141);

-Актом огляду від 04.11.2022 року, відповідно до якого в інтеренет мережі було оглянуто соціальні сторінки сайтів «Фейсбук» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 «Однокласники» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , «Вконтакте» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 було виявлено фотознімки, які дозволяють ідентифікувати її особу та матеріали, що підтверджують, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно підтримує збройну агресію РФ проти України та анексію окупованих територій Херсонської області (а.п.8-15 Том 1);

-Копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Борозенське, Бериславського району, Херсонської області (а.п.38 Том 1);

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.06.2023 року, згідно якого ОСОБА_11 впізнала особу на фото №4 ОСОБА_7 , яка в період окупації погодилась на співпрацю з окупаційною владою та займалась проведенням референдуму з приводу приєднання Херсонської області до РФ (а.п.54-58 Том 1);

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.06.2023 року, згідно якого ОСОБА_10 впізнала особу на фото №4 ОСОБА_7 , яка в період окупації погодилась на співпрацю з окупаційною владою та займалась проведенням референдуму з приводу приєднання Херсонської області до РФ (а.п.67-71 Том 1);

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.06.2023 року, згідно якого ОСОБА_12 впізнала особу на фото №4 ОСОБА_7 , яка в період окупації погодилась на співпрацю з окупаційною владою та обіймала посаду в Борозенській сільській раді (а.п.80-84 Том 1);

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.06.2023 року, згідно якого ОСОБА_13 впізнав особу на фото №4 ОСОБА_7 , яка в період окупації погодилась на співпрацю з окупаційною владою та обіймала посаду голови в Борозенській сільській раді (а.п.93-97 Том 1);

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.05.2023 року, згідно якого ОСОБА_14 впізнала особу на фото №4 ОСОБА_7 , яка в період окупації погодилась на співпрацю з окупаційною владою та обіймала посаду секретаря в Борозенській сільській раді (а.п.119-123 Том 1);

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.05.2023 року, згідно якого ОСОБА_8 впізнала особу на фото №4 ОСОБА_7 , яка в період окупації погодилась на співпрацю з окупаційною владою та обіймала посаду секретаря в Борозенській сільській раді (а.п.148-152 Том 1);

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.06.2023 року, згідно якого ОСОБА_15 впізнав особу на фото №4 ОСОБА_7 , яка в період окупації погодилась на співпрацю з окупаційною владою та обіймала посаду секретаря в Борозенській сільській раді (а.п.186-190 Том 1);

-Протоколом огляду від 06.06.2023 року, у ході проведення якого було оглянуто сторіну соціальної мережі інтернет «Hersonka.ru», на якій розміщено публікацію з заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Зазначена публікація містить один відео файл, тривалістю 3 хв. 23 сек. У відео сюжеті приймає участь ОСОБА_7 , яка дякувала російській владі за допомогу за здійснення соціальних виплат. Також обвинувачена вказує, що вона була евакуйована і їй погрожують за те, що вона учасниця референдуму (а.с.191-201 Том 1);

-Протоколом огляду від 12.06.2023 року, у ході проведення якого було оглянуто сторіну соціальної мережі інтернет « ОСОБА_16 », персональний аккаунт « ОСОБА_17 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». На вказаній сторінці виявлено: статус «ZOV победы», день народження: 08.10.1993 р.н., 11 фотозображень із символікою РФ, що свідчить про підтримку обвинуваченою збройної агресії проти України (а.п.202-228 Том 1);

-Протоколом огляду від 10.10.2023 року, у ході проведення якого було оглянуто виявлений в мережі інтернет Указ військово-цивільної адміністрації Херсонської області №095-р від 17.06.2022 року, яким було затверджено положення про військово-цивільну адміністрацію Бериславського адміністративного району Херсонської області (а.п.36-43 Том 2);

-Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16.02.2024 року, відповідно до якої надано слідчому тимчасовий доступ до документів з можливістю вилучення їх оригіналів, які перебувають у володінні Бериславського відділу Управління ДМС України в Херсонській області, а саме: оригіналів усіх заяв ОСОБА_7 , 08.10.1993 року про видачу паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, її ідентифікаційного номеру, кольорових фотокарток ОСОБА_7 та інших документів, які подавалися ОСОБА_7 до Бериславського відділу Управління ДМС України в Херсонській області (а.п. 54 Том 2);

-Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 12.03.2024 року, на підставі якого у заступника начальника Бериславського відділу УДМС України в Херсонській області було вилучено в електронному вигляді матеріали, які перекопійовано на оптичний носій інформації ДВД-диск: 1) копія заяви про видачу паспорта громадянина України в електронному вигляді (форма 1); 2) копія заяви про видачу паспорта громадянинаУкраїни (а.п.56-58 Том 2);

-Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16.02.2024 року, відповідно до якої слідчому надано тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні Бериславської окружної прокуратури Херсонської області, з можливістю ознайомитися з ними, зробити їх копії (а.п.64 Том 2);

-Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 12.03.2024 року, на підставі якого у прокурора Бериславської окружної прокуратури було вилучено: 1) копію протоколу огляду від 12.01.2023 року; 2) копію документу під назвою «приказ о назначении на должность глави Борозенского сельского совета» №31 від 02.09.2022 року (а.п.65-66 Том 2);

-Протоколом огляду від 12.01.2023 року, відповідно до якого було оглянуто приміщення, що знаходиться у комунальній власності Борозенської сільської ради за адресою АДРЕСА_4 . У другому кабінеті в приміщенні виявлено аркуш паперу А4 з друкованим текстом, що має назву «приказ о назначении на должность глави Борозенского сельского совета» №31 від 02.09.2022 року з підписом ОСОБА_18 та відтиском печатки та ін. (а.п.67-68 Том 2);

-Копією « ІНФОРМАЦІЯ_6 на должность глави Борозенского сельского совета» №31 від 02.09.2022 року з підписом ОСОБА_18 , яким на посаду голови Борозенської сільської ради військово-цивільної адміністрації Бериславського адміністративного району Херсонської області призначено ОСОБА_19 (а.п.69 Том );

-Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16.02.2024 року, відповідно до якої слідчому надано тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні Управління СБ у Чернівецькій області, а саме до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000265 від 25.07.2022 року за ч.2 ст.110 КК України, з можливістю ознайомитися з ними, зробити їх копії (а.п.64 Том 2);

-Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 13.03.2024 року, на підставі якого в Управління СБУ в Херсонській області було вилучено, зокрема протокол огляду документів від 17.11.2022 року та додатками до нього, протокол огляду документів 19.01.2024 року (а.п.77-78 Том 2);

-Копією протоколу огляду від 17.11.2022 року, у ході проведення якого було оглянуто рукописну заяву ОСОБА_7 , на ім`я голови Борозенської сільської ради ОСОБА_19 про прийняття її в якості секретаря з іспитовим строком від 09.2022 року (а.п.79-82 Том 2);

-Протоколом огляду документів від 19.01.2024 року, у ході проведення якого було оглянуто документи, вилучені 17.11.2022 року з приміщення комплексу медичного закладу, розташованого в АДРЕСА_3 , зокрема: плакат з написом «русские и украинцы один народ, единое целое» з символікою РФ; «список учасников референдума Херсонской области о выходе из состава Украины и вхождении в состав РФ», бланк табелю обліку робочого часу співробітників дільничої виборчої комісії, бланк заяви щодо включення до списку учасників голосування (а.п.83-90 Том 2);

-Висновком експерта №СЕ-19/126-24/6400-ФП від 07.06.2024 року, відповідно до якого зображення особи жіночої статі, що зафіксована в лівій частині кадру відеозапису «Аблялімова А.А..mp4» придатне для портретного ідентифікаційного дослідження. У лівій частині кадру відеозапису та зразках зовнішності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ймовірно зображена одна й та ж сама особа (а.п.103-110 Том 2);

-Протоколом огляду від 11.06.2024 року, у відповідності до якого було оглянуто інтернет сторінку за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 після чого відкрилась сторінка у соціальній мережі «Однокласники» особи під ніком « ОСОБА_20 », де на більшості фото зображена ОСОБА_7 з російською символікою. Згідно інформації про користувача остання проживає в Улан-Уде (а.п.178-208 Том 2).

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.2 ст.111 КК України, а саме у вчиненні державної зради, тобто у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній безпеці України, шляхом надання представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, вірною є кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.5 ст. 111-1 КК України, тобто у колобораційній діяльності: добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

Суд, оцінивши наведені докази, обставини справи, не вбачає правових підстав для визнання доказів недопустимими в порядку ст.89 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України, доведена повністю.

Так, безпосереднім об`єктом цих кримінальних правопорушень є відносини щодо забезпечення територіальної цілісності й недоторканності України в межах установлених кордонів. Територіальна недоторканність України є невід`ємною складовою її самостійності та незалежності. Частина 3 ст. 2 Конституції України проголошує, що територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Відповідно до ст. 73 Конституції України виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч. 1 ст.17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. На виконання цього обов`язку законодавство України містить цілу низку правових норм, які обмежують свободу вираження поглядів з огляду на необхідність захисту національних інтереів України, її територіальної цілісності, забезпечення правопорядку тощо.

На території України існує багаторічний триваючий міжнародний збройний конфлікт, спровокований російською федерацією, внаслідок чого військовими держави-агресора було порушено державний кордон України та захоплено частину території Держави.

Згідно вимог ст. ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Організація і порядок проведення референдумів та територіальний устрій України, згідно з положеннями ст. 92 Конституції України, визначаються виключно законами України.

Відповідно до ст. ст. 132, 133 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Донецька, Луганська, Запорізька, Херсонська, Харківська, Київська області, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

З об`єктивної сторони державна зрада визначається наданням іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, полягає у сприянні їх можливим чи дійсним зусиллям заподіяти шкоду національній безпеці України. Види підривної діяльності проти України можуть бути різноманітними. Різний вигляд може мати і допомога у проведенні такої діяльності. Вона може надаватися шляхом організації, чи виконання конкретного злочину, схиляння до державної зради інших осіб, усунення перешкод для вчинення певних діянь тощо.

Суд звертає увагу, що із суб`єктивної сторони державна зрада характеризується прямим умислом. Обов`язковою ознакою державної зради є мета - заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

Із досліджених доказів судом убачається, що ОСОБА_7 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань, починаючи з вересня 2022 року добровільно вступила у злочинну змову з представниками держави-агресора та обіймала посаду секретаря Борозенської сільської ради військово-цивільної адміністрації Бериславського адміністративного района Херсонської області.

Обіймаючи посаду секретаря Борозенської сільської ради, ОСОБА_7 приймала участь у проведенні агітаційних заходів серед населення з метою створення позитивного іміджу діяльності держави-агресора на окупованій території Херсонської області; проводила агітацію, перепис населення, формувала списків виборців з метою участі в організації та проведенні з 23.09.2022 року по 27.09.2022 року незаконного референдуму в с.Борозенське під виглядом надання населенню гуманітарної допомоги та матеріальної підтримки від представників окупаційної влади; приймала участь в діяльності комісії щодо незаконного відчуження об`єктів торгівлі в с. Борозенське на користь представників окупаційної влади; вчиняла дії по організаційному забезпеченню проведення незаконного референдуму на території Борозенської сільської територіальної громади Бериславського району Херсонської області та ін., що у сукупності з дослідженими вище доказами свідчить про те, що обвинувачена надала допомогу державним органам рф у проведенні підривної діяльності проти України, таким чином спричинив шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_7 є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111 КК, та на день ухвалення цього вироку залишається громадянкою України, незалежно від місця її проживання, а фактичне набуття громадянства рф не впливає на зміст її правових відносин з Україною, за якими вона визнається лише громадянкою України.

Оцінуючи в сукупності досліджені в ході судового розгляду докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України доведена у повному обсязі.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченої (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Судом під час судового розгляду справи вживалися всі заходи для виклику обвинуваченої ОСОБА_7 до суду та повідомлення про дату і час розгляду справи для забезпечення права на захист.

Отже, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, колегія суддів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 вчиненні нею інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч. 5 ст. 111-1 КК України, поза розумним сумнівом.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених нею кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким, а також відомості про особу обвинуваченої, яка має на утриманні неповнолітніх дітей.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлені.

Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2004 року зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та її ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у межах санкції статті за цей злочин, оскільки даний вид покарання є необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Також, суд, приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції, з урахуванням чого суд вважає, що ступінь небезпечності ОСОБА_7 для суспільства перевищує положення принципу поваги до особистої свободи, а тому суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України.

Таку міру суд вважає необхідною не тільки для покарання ОСОБА_7 за вчинене протиправне діяння, а й для її виправлення.

Окрім того, суд враховує, правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 02 лютого 2022 року у справі №344/16025/18, відповідно до якої рішення суду про позбавлення такого права має бути чітко і ясно сформульоване в резолютивній частині вироку для того, щоб не виникало жодних сумнівів під час його виконання. Якщо в санкції статті Особливої частини КК визначено характер посади або вид (рід) діяльності, то формулювання покарання у вироку має точно відповідати змісту цієї санкції. Якщо ж покарання у санкції зазначене в загальній формі (наведене у формулюванні, що використовується у ст. 55 КК), суд повинен конкретизувати правову заборону і точно зазначити (описати, окреслити) у вироку характер та коло тих посад або вид (рід) тієї діяльності, права обіймати які чи займатися якою він позбавляє засудженого. Більше того, покарання має формулюватися таким чином, щоб засуджений не мав права обіймати зазначені у вироку посади або займатися забороненою діяльністю в будь-якій галузі (сфері), а також був позбавлений можливості обіймати такі посади або займатися такою діяльністю, які за змістом (характером) і обсягом повноважень є аналогічними тим, з якими було пов`язане вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядуваннячи органах, що надають публічні послуги.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 395 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України і за їх вчинення призначити їй покарання:

-за ч.2 ст.111 КК України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна за виключенням житла;

-за ч.5 ст.111-1 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна за виключенням житла з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послугистроком на 15 років.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна за виключенням житла з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послугистроком на 15 років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту її фактичного затримання.

Стягнути з засудженої ОСОБА_7 на користь держави понесені судові витрати у розмірі 4543 грн. 68 коп.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3