Провадження №1-кп/524/814/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2024 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0000429 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженню №0000429 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України.

Під час підготовчого судового засідання суд поставив на обговорення учасників судового засідання питання про про направлення обвинувального акту в кримінальному провадженню №0000429 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України до Полтавського апеляційного суду для вирішення питання щодо підсудності.

Прокурор ОСОБА_3 вважала, що справа підсудна Автозаводському районному суду м. Кременчука.

Захисник адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 зазначили, що кримінальне провадження не підсудне Автозаводському районному суду м. Кременчука, оскільки в обвинувальному акті не вказане місце вчинення кримінальних правопорушень, а обвинувачений проживає на території Крюківського району м. Кременчука та місцем вчинення кримінальних правопорушень можна вважати саме територію Крюківського району м. Кременчука.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Згідно п.1 ч.1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилось, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України.

Верховний Суд у своїй ухвалі від 04 лютого 2021 року (Провадження № 51-452 впс 21) роз`яснив, що з кримінально-правової точки зору, шахрайство вважається закінченим з моменту переходу чужого майна у володіння винного або з моменту отримання ним права розпоряджатися таким майном. При цьому для розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на банківському рахунку, не є обов`язковою умовою їх зняття з такого рахунку. Особливістю грошових коштів, які знаходяться на банківському рахунку, є те, що особа має можливість користуватися чи розпоряджатися ними в будь-якому місці, де наявна можливість безготівкового розрахунку, або ж є пристрій для зняття таких коштів у готівковій формі. Касаційний суд також вважав безпідставними доводи про те, що злочин вчинено в межах юрисдикції суду, де відбулось зняття готівки з банкомату.

З викладених в обвинувальному акті обставин вбачається, що грошові кошти перераховувались у безготівковій формі на карткові рахунки обвинуваченого, при цьому взагалі не зазначено місце де вчинялись дії, направлені на заволодіння шляхом обману грошовими коштами потерпілої, які обвинувачений вважав необхідними для доведення злочинного умислу до кінця.

Фактично з обвинувального акту неможливо встановити місце вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України з урахуванням специфіки його обставин та вчинення з використанням електронно-обчислюваної техніки. При цьому жодних даних про те, що кримінальні правопорушення вчинялись на території Автозаводського району м. Кременчука, обвинувальний акт не містить.

Статтею 283 КПК України визначено загальні положення закінчення досудового розслідування, серед яких визначено звернення прокурором до суду з обвинувальним актом.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїй практиці, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду чи його фактичним направленням, а тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20).

Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом, має три ключові етапи: початок визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування відповідно до ст. 290 КПК; закінчення фіксується направленням до суду обвинувального акта. Отже, законодавцем чітко визначено момент закінчення кримінального провадження, який в даному випадку визначається як звернення до суду з обвинувальним актом.

При цьому, як вбачається зі змісту обвинувального акту у даному кримінальному провадженні його було затверджено прокурором Кременчуцької окружної прокуратури у приміщенні прокуратури за адресою: м. Кременчук, проспект Свободи, 4а, що також знаходиться в поза межами територіальної юрисдикції Автозаводського районного суду м. Кременчука.

Згідно п.4 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема таке рішення, - направити обвинувальний акт до відповідного суду для вирішення підсудності у випадках встановлення непідсудності кримінального провадження. Враховуючи вищевикладене обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000429 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України підлягає направленню до Полтавського апеляційного суду для вирішення питання щодо визначення територіальної підсудності.

Керуючись ст. ст. 32, 34, 314 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Направити обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000429 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України до Полтавського апеляційного суду для вирішення питання щодо визначення територіальної підсудності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6