Справа № 459/2906/24
Провадження № 1-кп/459/214/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні в залі суду в м.Шептицький обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000269 від 01.11.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Волсвин, Сокальського району, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

в с т а н о в и в:

Згідно судового наказу Сокальського районного суду Львівської області від 10.08.2020, що набрав законної сили, ОСОБА_3 зобов`язаний до сплати аліментів у користь ОСОБА_4 на утримання дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 05.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_3 , знаючи про необхідність сплати аліментів, будучи належним чином ознайомлений із вище вказаним судовим рішенням про стягнення з нього аліментів, ігноруючи дане судове рішення та ухиляючись від його виконання, порушуючи ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, діючи умисно злісно ухилився від свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини ОСОБА_6 , не сплачував коштів встановлених рішенням суду на її утримання без вагомих на це причин, а утвореного боргу по аліментах не погашав, на повідомлення державного виконавця про необхідність сплати аліментів не реагував. ОСОБА_3 будучи фізично здоровим, без поважних причин офіційно не працював, заходів щодо свого працевлаштування на постійну чи тимчасову роботу не вживав, з приводу постановки на облік до місцевого центру зайнятості не звертався.

Внаслідок злісного ухилення від сплати аліментів за період часу з 01.11.2021 по 31.10.2024 не здійснив жодних проплат, що спричинило заборгованість зі сплати аліментів в користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_6 за вказаний період - 76 492 (сімдесят шість тисяч чотириста дев`яносто дві) гривні 99 копійок, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідного платежу. При цьому загальна сума заборгованості становить 104 315 (сто чотири тисячі триста п`ятнадцять) гривень 78 копійок.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду в порядку ст.ст.301, 302 КПК України з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучене клопотання ОСОБА_3 , складене в присутності захисника ОСОБА_8 про беззаперечне визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, який полягав у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів); згоди зі встановленими досудовим розслідування обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України, та згоди на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження з ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, знайшла своє підтвердження, та доведена повністю.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.164 КК України, є правильною, так як він знаючи про необхідність сплати аліментів, будучи належним чином ознайомлений із судовим наказом Сокальського районного суду Львівської області від 10.08.2020, що набрав законної сили, яким з нього у користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 05.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, ігноруючи дане судове рішення та ухиляючись від його виконання, порушуючи ст.21, ч.3 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, діючи умисно злісно ухилився від свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини ОСОБА_6 , не сплачував коштів встановлених рішенням суду на її утримання без вагомих на це причин, а утвореного боргу по аліментах не погашав, на повідомлення державного виконавця про необхідність сплати аліментів не реагував. ОСОБА_3 будучи фізично здоровим, без поважних причин офіційно не працював, заходів щодо свого працевлаштування на постійну чи тимчасову роботу не вживав, з приводу постановки на облік до місцевого центру зайнятості не звертався. Внаслідок злісного ухилення від сплати аліментів за період часу з 01.11.2021 по 31.10.2024 не здійснив жодних проплат, що спричинило заборгованість зі сплати аліментів в користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_6 за вказаний період - 76 492 (сімдесят шість тисяч чотириста дев`яносто дві) гривні 99 копійок, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідного платежу. При цьому загальна сума заборгованості становить 104 315 (сто чотири тисячі триста п`ятнадцять) гривень 78 копійок.

За вчинення кримінального проступку обвинувачений підлягає покаранню, при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком, є особою молодого віку, за місцем проживання скарг від сусідів не надходило, не процевлаштований, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку в лікаря- психіатра, лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_3 більш м`якого виду покарання із тих, які передбачені санкцією ч.1 ст.164 КК України у виді громадських робіт, що узгоджується із правовими висновками, викладеними у п.2 Постанови Пленуму ВС України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Суд вважає, що призначене покарання є необхідним і буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не має.

Процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 302, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Після набрання вироком законної сили, речові докази: копії матеріалів виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 з виконання судового наказу Сокальського районного суду Львівської області від 10.08.2020 року, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати прокурору і обвинуваченому.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання ним копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1