Провадження № 1-кс/643/1413/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2024 м. Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб на бездіяльність уповноваженої службової особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо надання статусу потерпілого у кримінальних провадженнях та надання відповідей на клопотання, -

встановив:

23.10.2024 року до слідчого судді Московського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої посадової особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, у якій просить надати статус потерпілого у кримінальних провадженнях № 0004298, 0004299, 0004300, 0004301, та зобов`язати прийняти до розгляду клопотання та надати на них відповідь.

Скаргу мотивовано тим, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004298, 0004299, 0004300, 0004301, внесене на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова за його скаргою. Дані відомості були внесені до ЄРДР, однак в данних кримінальних провадженнях ОСОБА_2 було надано статус заявник.

ОСОБА_2 направлено Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, клопотання в порядку ст. 220 КПК України про ініцюювання проведення експертизи, про допит свідків.

Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві на вказані клоптання надіслали листа скаржнику та зазанчили, що на теперішній час ОСОБА_2 в данних кримінальних провадженнях має статус заявника, у зв`язку із чим клопотання не підлягає розгляду.

Скаржник в судовому засідання не з`явився, надіслав клопотання про розглядз справи за його відсутності та просив задовільнити скаргу.

Слідчий Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, заяв чи клопотань на адресу суду не надав, поважні причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши скаргу та письмові докази, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим ч.5 ст.55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно оглянутих матеріалів кримінального провадження, які були надані суду, відповідь або постанова щодо такого клопотання у ньому відсутні.

Так, згідно з ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно з ч. 1 ст. 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Як вбачається з положень ч. 3 вказаної статті цього Кодексу, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Нормою ст. 2 КПК України врегламентовано, що завданнями кримінального провадження серед низки інших завдань є завдання застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_2 звертався до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, з клопотанням про надання стасусу потерпілого, та постанови про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що на досудовому провадженні може бути оскаржена лише рішення (постанова) слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309, 372, 376, слідчий суддя -

постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб на бездіяльність уповноваженої службової особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо надання статусу потерпілого у кримінальних провадженнях та надання відповідей на клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1