Провадження № 1-кс/686/9219/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м.Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Браїлівка Новоушицького району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого водієм ТОВ «Чумак Транс», маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0002366,

встановив:

30.10.2024 року старший слідчий відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Окружної прокуратури м.Хмельницького ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло цілодобово, відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий, окрім іншого, зазначив, що «досудовим розслідування встановлено, що 05.04.2022 року, близько 20:20 год., водій ОСОБА_6 , в порушення вимог п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), а саме: перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння 1,833‰ (проміле), керуючи автомобілем «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи виїзд з прилеглої території будівлі «TIR Ремонт», що за адресою: Копистинське шосе, 1, м.Хмельницький, з виконанням маневру правого повороту на проїзну частину автомобільної дороги О231719, сполученням «Хмельницький-Голосків», для подальшого руху в напрямку до вул.Чорновола м.Хмельницького, діючи недбало та необережно, не передбачив можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, в порушення вимог п.п.2.3 (б), 10.1, 10.2, 11.3 Правил дорожнього руху, а саме: перед початком та зміною напрямку свого руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, перед проїзною частиною не надав дорогу транспортному засобу, що рухався по ній, на дорозі з двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, виїхав на зустрічний напрямок руху, де допустив зіткнення передньою частиною автомобіля «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_1 , із передньою частиною автомобіля «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2 , який, під керуванням водія ОСОБА_7 , рухався по автомобільній дорозі О231719, зі сторони вул.Чорновола в напрямку до виїзду з м.Хмельницького. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_6 вимог Правил дорожнього руху, водій автомобіля «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми шийного відділу хребта, у вигляді компресійного перелому тіла 5 шийного хребця І ступеня, яка, за своїм характером, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які були небезпечними для життя в момент заподіяння. Своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги пп.2.3 (б), 2.9 (а), 10.1, 10.2, 11.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, зміст яких полягає в наступному: п.2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 2.9 водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин; п.10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.10.2 виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає; п.11.3 на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу. Вищевказані порушення ОСОБА_6 вимог Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а сааме: заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .

24.10.2024, в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження, відповідно до ст.ст.42, 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, з посиланням на наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий у клопотанні просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло цілодобово, оскільки менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам.»

Заслухавши пояснення слідчого та прокурора, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження №0002366, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження, з метою досягнення його дієвості, є запобіжні заходи. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.2 ст.181 КПК України).

Встановлено, що Хмельницьким районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0002366 від 04.10.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

24.10.2024 р. було складене повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, яке було вручене, у порядку, передбаченому ч.1 ст.278, ч.2 ст.135 КПК України, дружині підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_8 .

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.04.2022 р.; висновок експерта №СЕ-19/123-23/3610-ІТ від 08.06.2023 р.; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 06.04.2023 р.; висновок експерта №70 від 18.06.2024 р.; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 19.07.2024 р.; протокол проведення слідчого експерименту від 15.07.2024 р.; протоколом огляду предметів (документів) від 18.07.2024 р.; висновок експерта №СЕ-19/102-24/14489-ІТ від 05.08.2024 р. та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання, беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик, про який зазначав у судовому засіданні прокурор, - переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, є достатньо високим.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні на даний час триває, свідки та потерпілий у цьому провадженні судом не допитані, а тому, існує ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику, слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме, спочатку, на стадії досудового розслідування, свідчення отримуються шляхом допиту цих осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду, на стадії судового розгляду, - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто, допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України). Отже ризик впливу на свідків, потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань судом від цих осіб.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вважаю недоведеним існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ніщо не свідчить про існування вказаного ризику на даний час, після фіксації діяння ОСОБА_6 працівниками правоохоронного органу.

Отже, прокурором доведено, що на даній стадії досудового розслідування існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею, на даний час, не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, яка позитивно характеризується, має постійне місце проживання, роботу, родину, на утриманні неповнолітню дитину. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що становить підвищену суспільну небезпечність.

За таких обставин, враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, зокрема й майновий та сімейний стан ОСОБА_6 , наявність у нього місця проживання, роботи та родини, репутацію ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, вік та стан його здоров`я, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати його місце проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, цілодобово, окрім випадків необхідності прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» або до медичного закладу за отриманням медичної допомоги, з покладенням зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою та обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зокрема: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, (у разі їх наявності), адже лише такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання у певний час доби, особистого зобов`язання та особистої поруки, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, незаконний вплив на свідків та потерпілого. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань безпосередньо від тих осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до слідчого судді не надходило. Також, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання у певний час доби, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів та зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, з метою уникнення вищевказаних ризиків.

За наведених обставин, слідчим суддею відхиляються, зазначені стороною захисту аргументи про те, що ОСОБА_6 немає намірів перешкоджати кримінальному провадженню, досудове розслідування у якому здійснюється протягом тривалого часу, ухилятися від органу досудового розслідування та суду, впливати свідків, потерпілих, а також щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і щодо можливості застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного, якому протягом двох років було відомо про існування кримінального провадження, і з цього часу ОСОБА_6 не вчиняв жодних дій, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування, не впливав на свідків та потерпілого. При цьому слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що хоча й досудове розслідування у кримінальному провадженні було розпочате 04.10.2022 р., однак, ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення лише 24.10.2024 р., тому, сам факт, що підозрюваний не вчиняв активних дій, спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню, до моменту повідомлення йому про підозру, не свідчить, що на даний час відсутні ризики того, що ОСОБА_6 може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, анкетні дані яких у підозрюваного наявні.

Крім того, аргумент сторони захисту щодо неможливості застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження призведе до неможливості ОСОБА_6 здійснювати трудову діяльність та позбавить родину підозрюваного засобів до існування, не може слугувати підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого. До того ж, та обставина, що лише ОСОБА_6 , через не працевлаштованість дружини, утримує свою родину, спростовується поясненнями самого підозрюваного ОСОБА_6 , який повідомив, що на даний час його дружина ОСОБА_8 перебуває на обліку, як безробітна, у центрі зайнятості, де їй нараховуються відповідні виплати, окрім того, остання отримує соціальні виплати у зв`язку з інвалідністю, отримує пенсійні виплати й теща підозрюваного, яка проживає спільно з родиною Ліпінських. Окрім того, перебування ОСОБА_6 під домашнім арештом, за наявності поважних причин, не позбавить його можливості залишати своє житло, попередньо отримавши дозвіл слідчого чи прокурора, на стадії досудового розслідування, або суду, на стадії судового провадження, в тому числі й з метою необхідності виконання ОСОБА_6 нагальних рейсових поїздок за місцем його праці.

Даних, які б перешкоджали перебуванню ОСОБА_6 під домашнім арештом, на даний час, не встановлено.

При визначенні адреси, за якою має знаходитись цілодобово, під домашнім арештом, ОСОБА_6 , слідчим суддею враховується повідомлена підозрюваним обставина, що він проживає саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 24.12.2024 року, тому, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, слід застосувати межах вказаного строку та строків, визначених ч.6 ст.181, ч.7 ст.194 КПК України, а саме, до 23.12.2024 року включно.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 23 грудня 2024 року включно, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні, без дозволу слідчого, прокурора, суду, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, окрім випадків необхідності прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» або до медичного закладу за отриманням медичної допомоги, з покладенням на ОСОБА_6 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, (у разі їх наявності);

Ухвала діє до 23 грудня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя