Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/6246/24
Провадження № 1-кс/644/977/24

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(про арешт тимчасово вилученого майна)

31 липня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова - про арешт майна по кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001110 від «28» липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001110 від «28» липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання погоджене з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 .

Слідчий суддя, перевіривши матеріали клопотання, вважає, що воно вмотивоване і підлягає задоволенню.

В ході досудового розслідування встановлено, що 27.07.2024 о 09:20 за адресою: АДРЕСА_1 , трапилось ДТП за участю авто ВАЗ21063 ДНЗ А1452ХІ під керуванням ОСОБА_5 , та авто KIA RIO ДНЗ НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 . Внаслідок зіткнення автомобілів пасажир KIA RIO отримала тілесні ушкодження.

27.07.2024 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль KIA RIO ДНЗ НОМЕР_1 був вилучений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Тракторобудівників 107-А.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником автомобіля KIA RIO ДНЗ НОМЕР_1 , VIN 1- НОМЕР_3 , VIN2 НОМЕР_4 є ОСОБА_6 .

Автомобіль KIA RIO ДНЗ НОМЕР_1 відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, а також те що 27.07.2024 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль KIA RIO ДНЗ НОМЕР_1 , вилучений слідчим, він відповідає критеріям визначеним у ст. 170 КПК України.

Крім того, зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовим експертам для проведення експертизи технічного стану автомобілю та, в подальшому, буде потрібний для проведення слідчого експерименту за участю водія, і призначення судової авто технічної експертизи.

За таких обставин на даний час виникла необхідність у арешті автомобіля KIA RIO ДНЗ НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати транспортні засоби на спеціальному майданчику та (або) стоянці ГУ НП в Харківській області для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Відповідно до п.20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.

Згідно із вимогами ст. 100 КПК України та п.20 постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 не передбачено можливість передачі речових доказів транспортних засобів на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.

Підставою і метою арешту майна є позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вилученим під час огляду майном, оскільки щодо нього існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом правопорушення. Вилучене під час огляду майно у кримінальному провадженні визнано речовим доказом та стосовно нього заплановано проведення ряду судових експертиз, у тому числі технічну експертизу документів. Таким чином арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.

Тимчасове обмеження права власності є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження. Даний ризик підтверджується тим, що вилучене майно, що підлягає накладенню арешту, є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки могло бути використане під час вчинення злочинів, тому особа, у якої воно вилучено, у разі не накладення арешту на майно, матиме можливість приховати чи відчужити вказане майно.

Вищезазначене вилучене майно відповідає вимогам ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: матеріальні об`єкти, які зберігають сліди вчинення кримінального правопорушення, будуть використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються в рамках зазначеного кримінального провадження, у томі числі під час проведення судових експертиз, а таким чином є речовими доказами.

Підставою і метою арешту майна є позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вилученим під час огляду майном, оскільки щодо нього існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом правопорушення. Вилучене під час огляду майно у кримінальному провадженні визнано речовим доказом. Крім того, з метою встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення перевірки факту знищення, зміни, підробки та подальшої ідентифікації номеру кузова транспортного засобу та встановлення відповідності бланків документів які є в офіційному обігу, необхідні проведення ряду судових експертиз, які будуть відігравати суттєву роль для встановлення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні.

За таких обставин, з метою уникнення можливості приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, перетворення зазначених предметів виникла необхідність у накладенні арешту на вище вказане тимчасово вилучене майно.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що вилучене майно може бути використано в кримінальному провадженні як доказ, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для арешту вище зазначеного в клопотанні майна.

Керуючись ст.ст.170 173, 309, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова - про арешт майна по кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001110 від «28» липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вилучене під час огляду місця події 27.07.2024 року майно, а саме:

автомобіль KIA RIO ДНЗ НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_6 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1