Справа № 541/4248/24
Провадження № 1-кп/541/382/2024
У Х В А Л А

25 листопада 2024 року

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника, адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Миргород Полтавської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001036від 23.09.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 та ч. 1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшов обвинувальний актом по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 та ч. 1 ст.125 КК України, який затверджений в установленому законом порядку.

21.11.2024 ухвалою судді вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання на 25.11.2024.

Під час підготовчого судового засідання прокурор зазначив, що кримінальне провадження підсудне Миргородському міськрайонного суду Полтавської області, підстав для закриття кримінального провадження не вбачається, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства. Просив суд призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні та викликати свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування та доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Також, підтримав надане ним клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки є підстави вважати, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 та ч. 1 ст.125 КК України; наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 , може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків кримінального правопорушення, може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинене, з урахуванням обставин кримінального провадження не зменшились та не зникли.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_4 вважав за можливе призначити справу до судового розгляду та щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою покладався на розсуд суду. Звернув увагу, що ОСОБА_7 звільнено від покарання призначеного вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14 березня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Підстав для закриття кримінального провадження, для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Кримінальне провадження підсудне Миргородському міськрайонному суду Полтавської області. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 до судового розгляду.

Зазначений судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження необхідно проводити відкрито, обмеження щодо цього передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України відсутні.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді є наступним: прокурор, обвинувачений, захисник, потерпілий, законний представник потерпілого.

Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

Згідно ч. 1 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

З урахуванням вимог ст. 314-1 КПК України необхідно доручити Миргородському МС ФДУ «Центр пробації» скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Частиною ч. 1 ст. 316 КПК України передбачено, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 315 КПК України, з метою підготовки досудового розгляду суд, зокрема, розглядає клопотання учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту.

Таким чином, з метою повного, всебічного розгляду справи, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та викликати в судове засідання свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Вирішуючи клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Статтею 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких віднесено і запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, стаття 177 КПК України встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.

Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність постійного місці роботи тощо.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК України при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, суд зобов`язаний впевнитися втому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Необхідно зазначити, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій обвинуваченого, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, враховує тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 та ч. 1 ст.125 КК України, одне з яких є тяжким злочином, передбаченим ч. 4 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, за який законом передбачене кримінальне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 жовтня 2024 року підозрюваному ОСОБА_5 змінено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосований ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 вересня 2024 року, на тримання під вартою з 15 год 45 хв. 11 жовтня 2024 року до 15 год 45 хв. 30 листопада 2024 року.

Стороною обвинувачення було доведене існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 обвинувачуєтсья у вчиненні тяжкого злочину проти власності, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а також проступку, вчиненого щодо малолітнього потерпілого, будучи не обмежений рамками запобіжного заходу, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків з метою зміни своїх показань, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, може реально спонукати його до вчинення дій, спрямованих на переховування від суду. Отже більш м`який запобіжний захід, а ніж тримання під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам.

Таким чином, вказані ризики наразі є реальними та триваючими, тому вони виключають можливість зміни запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , на інший, більш м`який запобіжний захід, оскільки альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченого.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує усталену практику ЄСПЛ, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» та «Летельє проти Франції», зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Також, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р., згідно якої питання обґрунтованості тривалості тримання під вартою не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних його обставин. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи, а також, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу.

Відповідно до практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Таким чином, вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , враховуючи думку обвинуваченого та його захисника щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, суд бере до уваги підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватими, та з метою забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, а також за відсутності вагомих підстав для скасування або зміни запобіжного заходу на більш м`який, та відсутності відомостей щодо неможливості подальшого перебування обвинувачених під вартою, суд дійшов висновку про доцільність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 199, 314 316, 369, 392, 394, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 та ч. 1 ст.125 КК України на 14 годину 00 хвилин 18 грудня 2024 року.

Викликати для участі в судовому засіданні прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, законного представника потерпілого.

Зобов`язати сторону обвинувачення забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення, з метою реалізації права сторони захисту на їх допит перед незалежним та неупередженим судом.

Доручити Миргородському міському сектору філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області (37600, Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34, каб. 310) підготувати та надати суду протягом 20 днів з часу постановлення ухвали досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 та ч. 1 ст.125 КК України.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Миргород, Полтавської області, громадянину України, із середньою освітою, неодруженому, не працюючому, утриманців не маючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому: 14.03.2024 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненому від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки та ухвалою суду від 18.11.2024 звільненому від вищевказаного покарання, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений, обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 та ч. 1 ст.125 КК України, продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 23 січня 2025 року включно.

Копію цієї ухвали для виконання негайно направити начальнику Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» .

Копію цієї ухвали для відому вручити прокурору яким ініційовано розгляд відповідного клопотання, обвинуваченому та потерпілому.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1