Справа № 282/1214/24
Провадження № 1-кс/282/333/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року

селище Любар

Слідчий суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого у даному кримінальному провадженні заступника начальника ВП начальника СВ відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

УСТАНОВИВ:

23 вересня 2024 року до слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області надійшло клопотання слідчого у даному кримінальному провадженні заступника начальника ВП начальника СВ відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, 20 вересня 2024 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в одній із житлових кімнат будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , де під час словесної суперечки із ОСОБА_7 у ОСОБА_4 виник умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_4 ногами, зі значною силою прикладання, та обухом сокири, умисно наніс численні удари по всьому тілу ОСОБА_7 .

Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_4 по тілу ОСОБА_7 , остання отримала тілесні ушкодження у вигляді розриву правого передсердя серця та закритої травми грудної клітки, від яких загинула на місці.

Працівниками відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області 20.09.2024 о 20 год. 50 хв. в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В клопотанні слідчим вказано, що аналіз зібраних на даному етапі досудового розслідування доказів свідчить, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, який згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк від 7 до 15 років.

Також вказано, що встановлені ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може: переховуватися від органу досудового розслідування і суду з метою уникнення покарання за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, може незаконно впливати на потерпілого, свідків в даному кримінальному провадженні, покази яких мають істотне значення в даному кримінальному провадженні, умовлянням та/або погрозами може вмовити останніх давати неправдиві покази щодо його причетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Звертаючись з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчим та прокурором враховано вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, відсутність стійких соціальних зв`язків, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання будь-яким спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та забезпечення можливості виконання судових рішень, слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як виключно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Просив суд не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1); незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (п.3); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4).

Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Органом досудового розслідування 21 вересня 2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.«с» ч.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, законним є арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Окрім цього, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України, відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86; 26 червня 1991).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Феррарі- Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81, 14 березня 1984, DR 37,15) зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а саме: що злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, неодружений, непрацюючий, раніше судимий, слідчий суддя вважає, що існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, тому наявні підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних прав та обов`язків, та запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні.

Будь-яких перешкод за віком чи станом здоров`я для тримання під вартою немає.

Положеннями ч. 3 ст. 183 КПК України передбачено, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, відповідно до положень п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Таким чином, виходячи з того, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні умисного особливо тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, слідчий суддя прийшов висновку, не визначати розмір застави в даному випадку.

Керуючись, ст. ст. 32, 131, 132, 176 -178, 181, 184, 193-194, 196-197, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Клопотання слідчого у даному кримінальному провадженні заступника начальника ВП начальника СВ відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Строк тримання під вартою для ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 20 години 50 хвилин 20 вересня 2024 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 5 днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 24.09.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1