У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2024 Справа №607/24376/24 Провадження №1-кс/607/6706/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 від 12.11.2024 про скасування арешту майна та повернення майна,

за участю: адвоката ОСОБА_4 , прокурора відділу Тернопільської обласної прокурати ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000114 від 09.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про скасування арешту із майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.09.2024 та повернення вилученого майна ОСОБА_3 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 подане клопотання підтримує та зазначає, що вилучене майна не може бути речовими доказами, оскільки немає ніякого відношення до обставин кримінального правопорушення, яке розслідується, судове засідання відбувалося без виклику власника майна, який би мав можливість надати відповідні пояснення. Тому, вилучення майна, яке є речовими доказами та позбавлення права власності в даному випадку є невиправдним, арешт накладений не обґрунтованого, який підлягає до скасування.

Прокурор відносно клопотання заперечує, оскільки вказане майно є речовими доказами в рамках вищевказаного кримінального провадження, а тому в цілях його збереження, виключення можливості відчуження, забезпечення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування застосовано було захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, яке було вилучено в ході проведеного обшуку. На даний момент досудове розслідування триває, заявником не доведено наявності правових підстав для скасування арешту майна, оскільки арештоване майно використовувалося при вчиненні злочину, а тому в цілях подальшого безперешкодного та своєчасного проведення досудового розслідування, можливості безпосереднього дослідження речових доказів в суді, просить суд в задоволенні відмовити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, збереження речових доказів, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Так, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.09.2024 в рамках кримінального провадження №0000114 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України був накладений арешт на вилучене в ході проведеного у ОСОБА_3 обшуку майно з метою збереження речових доказів.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо. Право власності є непорушним.

При вирішенні питання про скасування арешту майна, слідчим суддею враховано заперечення прокурора щодо скасування арешту на зазначене майно у зв`язку із тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершено, речі, які вилучені в ході проведення обшуку визнані речовими доказами, з якими проводяться слідчі дії, вилучені предмети і речі, комп`ютерна технікаможуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 про скасування арешту слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170, 172-174, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 від 12.11.2024 про скасування арешту майна та повернення майна відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1