Справа № 697/2206/24
Провадження № 1-кп/697/250/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області кримінальне провадження №0000226 від 16.07.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канева, Черкаського району, Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 19.01.2001 Канівським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 140 КК України (1960 року) до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України відстрочено призначене покарання на 1 рік із сплатою штрафу 680 грн.; 19.06.2001 Канівським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 229-6, ч. 2 ст. 229-6, ч. 3 ст. 140 КК України (1960 року) до 2 років 3 місяців позбавлення волі; 21.10.2003 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі 03.07.2007 звільненого з місць позбавлення волі з невідбутим строком покарання 2 місяці 3 дні; 06.03.2012 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 20.11.2020; 04.07.2022 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік; 16.04.2024 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 4 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, маючого у відповідності до ст. 89 КК України не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 19.01.2001 Канівським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 140 КК України (1960 року) до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України відстрочено призначене покарання на 1 рік із сплатою штрафу 680 грн.; 19.06.2001 Канівським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 229-6, ч. 2 ст. 229-6, ч. 3 ст. 140 КК України (1960 року) до 2 років 3 місяців позбавлення волі; 21.10.2003 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 03.07.2007 звільнений з місць позбавлення волі з невідбутим строком покарання 2 місяці 3 дні; 06.03.2012 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 20.11.2020; 04.07.2022 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік; 16.04.2024 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 4 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, маючий у відповідності до ст. 89 КК України не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 Кримінального кодексу України, знову вчинив новий злочин.

Так, ОСОБА_4 , будучи особою, яка перебуває на обліку у лікаря нарколога, як наркозалежна, та знаходячись на замісній терапії, 13.08.2024 отримав у медичному центрі ТОВ «Медичний центр «Медвін», бульвар Перова, 44, прим. 53, м. Київ, таблетки, які містять в своєму складі наркотичний засіб «Метадон», і у подальшому, того ж дня, близько 14 год., знаходячись у приміщенні магазину «Мішка», що розташований по АДРЕСА_2 , переслідуючи ціль незаконного збуту наркотичного засобу, діючи умисно, протиправно, незаконно збув 16 пігулок, що згідно з висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-24/11676-НЗПРАП від 14.08.2024 містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 0,357 г., шляхом продажу за грошові кошти в сумі 2000 грн. гр. ОСОБА_6 , якому було доручено проведення оперативної закупки наркотичного засобу.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України незаконний збут наркотичного засобу, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 Кримінального кодексу України.

Він же, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 19.01.2001 Канівським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 140 КК України (1960 року) до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України відстрочено призначене покарання на 1 рік із сплатою штрафу 680 грн.; 19.06.2001 Канівським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 229-6, ч. 2 ст. 229-6, ч. 3 ст. 140 КК України (1960 року) до 2 років 3 місяців позбавлення волі; 21.10.2003 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 03.07.2007 звільнений з місць позбавлення волі з невідбутим строком покарання 2 місяці 3 дні; 06.03.2012 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 20.11.2020; 04.07.2022 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік; 16.04.2024 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 4 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, маючий у відповідності до ст. 89 КК України не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 Кримінального кодексу України, знову вчинив новий злочин.

Так, ОСОБА_4 , будучи особою, яка перебуває на обліку у лікаря нарколога, як наркозалежна, та знаходячись на замісній терапії, 13.08.2024 отримав у медичному центрі ТОВ «Медичний центр «Медвін», бульвар Перова, 44, прим. 53, м. Київ, таблетки «Соннат», які містять в своєму складі сильнодіючий лікарський засіб зопіклон, та таблетки «Димедрол», які місять в своєму складі сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін, які цього дня близько 14 год., знаходячись неподалік магазину «Мішка» по АДРЕСА_2 , переслідуючи мету незаконного збуту сильнодіючого лікарського засобу, діючи умисно, протиправно, незаконно, збув 4 таблетки, що згідно з висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-24/11677-НЗПРАП від 21.08.2024 містить у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб зопіклон, масою 0,030 г, та 5 таблеток, що згідно з висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-24/11678-НЗПРАП від 16.08.2024 містить у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін, масою 0,225 г., шляхом продажу за грошові кошти в сумі 2000 грн. гр. ОСОБА_6 , якому було доручено проведення оперативної закупки наркотичного засобу.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 321 КК України незаконний збут сильнодіючих лікарських засобів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України визнав повністю за обставин вказаних у обвинувальному акті, у скоєному щиро розкаюється та просить суворо не карати. Зазначив, що він є наркозалежною особою і перебуває на обліку у лікаря нарколога, тому 13.08.2024 він отримав у медичному центрі ТОВ «Медичний центр «Медвін», бульвар Перова, 44, прим. 53, м. Київ, таблетки, які містять в своєму складі наркотичний засіб «Метадон» та таблетки «Соннат», «Димедрол», і у подальшому, того ж дня, в обідній час неподалік магазину «Мішка», що розташований по АДРЕСА_2 , збув невідомій особі: 16 пігулок «Метадон» за грошові кошти в сумі 2000 грн. та 4 таблетки «Соннат» та 5 таблеток «Димедрол» за грошові кошти в сумі 2000 грн..

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, які вважають, що вказане кримінальне провадження доцільно розглянути відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого та ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18 січня 1978 року, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21 липня 2011 року, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не здобуто.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Також суд роз`яснив, що учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи показання обвинуваченого, надані ним у судовому засіданні, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 доведено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує:

- по епізоду збуту наркотичного засобу за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконний збут наркотичного засобу, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 Кримінального кодексу України;

- по епізоду збуту сильнодіючих лікарських засобів за ч. 1 ст. 321 КК України, як незаконний збут сильнодіючих лікарських засобів.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжкого злочину (ч. 1 ст. 321 КК України) та до категорії тяжкого злочину (ч. 2 ст. 307 КК України) та скоєно умисно, дані на особу обвинуваченого, який має не зняту та не погашену судимість, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, перебував на обліку у лікаря-нарколога КНП Канівська багатопрофільна лікарня" Канівської міської ради Черкаської області з 2009 року по 2016 рік, до лікаря-психіатра КНП Канівська багатопрофільна лікарня" Канівської міської ради Черкаської області не звертався, інвалідом не являється.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог КК України, покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Суд, враховуючи зазначені вище обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статей, за якими він обвинувачується: за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 1 ст. 321 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім цього, судом також встановлено, що вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16.04.2024 у справі №697/742/24 ОСОБА_4 був засуджений за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 4 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Так, кримінальні правопорушення за даним вироком ОСОБА_4 вчинив у серпні 2024 року, тобто після ухвалення вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16.04.2024.

Положеннями ч. 3 ст. 78 КК України встановлено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.

Згідно ч.ч. 1 та 4 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 71 КК України, приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає покарання за сукупністю вироків. У разі вчинення нового злочину в період іспитового строку при звільненні від відбування покарання з випробуванням невідбутою частиною покарання є раніше призначене покарання в його повному обсязі, за винятком строку попереднього ув`язнення.

Таким чином, враховуючи, що обвинуваченого ОСОБА_4 вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16.04.2024 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 4 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки і в період іспитового строку при звільненні від відбування покарання з випробуванням вчинив нові кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України, суд застосовує правила, передбачені ст.ст. 71, 72 КК України, та до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Також суд враховує, що відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами покарання» у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14.09.2021 (справа № 127/25037/17), яким наголошено, що в разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням суперечить точному змісту кримінального закону.

Таким чином, враховуючи вказані обставини, відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, згідно якої особі, що скоїла злочин повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що з урахуванням даних, що характеризують обвинуваченого, та інших обставин справи, ОСОБА_4 необхідно визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 71 КК України, яке слід відбувати реально, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.

Запобіжний захід тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу зміні не підлягає.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому слід обчислювати з дня набрання вироком законної сили, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України, особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком, тобто покарання може бути призначене лише з моменту ухвалення судом обвинувального вироку та набрання ним законної сили.

Суд вважає за необхідне на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення на один день позбавлення волі.

Питання речових доказів у справі підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судових експертиз необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч. 1 ст. 321 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16.04.2024 у справі №697/742/24, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 4 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 1 (один) місяць з конфіскацією майна.

Запобіжний захід тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 13.08.2024 по день набрання вироком законної сили, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- 3 блістери з пігулками «Метадон-3Н», 2 з яких заповнені повністю, а одна містить 5 пігулок, всього 25 пігулок; блістер, в якому пігулки «Соннат» в кількості 4 шт., блістер, в якому пігулки «Димедрол-Дарниця» в кількості 5 шт., блістер, заповнений повністю пігулками «Метадон-3Н» в кількості 10 шт., блістер, заповнений частково пігулками «Метадон-3Н» в кількості 6 шт. в залишковій кількості у вигляді порошку після проведених експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів; рослину коноплі, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області знищити;

- грошові кошти в сумі 250 грн., купюрами номіналом 100 грн. одна шт. серійний номер YР6421758, номіналом 50 грн. одна шт. серійний номер АГ5500542, номіналом 100 грн. серійний номер УЙ8907530, які зберігаються в ячейці уповноваженого ГУНП в Черкаській області банку філії АТ «Укргазбанк» м. Черкаси повернути до ГУНП в Черкаській області.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/124-24/11676-НЗПРАП від 14.08.2024 1893 грн. 20 коп.; судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/124-24/12173-НЗПРАП від 16.09.2024 1893 грн. 20 коп.; судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/124-24/12257-НЗПРАП від 14.08.2024 1514 грн. 56 коп.; судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/124-24/11678-НЗПРАП від 16.08.2024 1893 грн. 20 коп.; судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/124-24/11677-НЗПРАП від 21.08.2024 1893 грн. 20 коп., а всього на загальну суму 9 087,36 грн. (дев`ять тисяч вісімдесят сім гривень, 36 копійок).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1