Справа № 357/6/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002672 від 01.11.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, зі слів працює в ТОВ «Ширін» озеленювачем, не одруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 27.08.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі до трьох років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

Доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

31.10.2021 близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , перебуваючи навпроти будинку АДРЕСА_3 , побачили неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , який сидів на лавці навпроти вказаного будинку разом із малолітньою ОСОБА_8 . Підійшовши, ОСОБА_6 розпочав із неповнолітнім ОСОБА_7 словесний конфлікт, після чого, до них підійшов і ОСОБА_4 . В ході конфлікту ОСОБА_6 наніс неповнолітньому ОСОБА_7 удари руками в область обличчя, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав спиною на землю, після чого наніс йому ще декілька ударів ногами по тілу. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , скориставшись безпорадним станом потерпілого, який лежав під лавкою, пред`явив вимогу потерпілому дістати з кишені належний йому мобільний телефон, на що останній погодився. Після чого, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, відкрито викрав - вирвав із рук потерпілого мобільний телефон марки «Huawei Y7 2019», синього кольору, вартістю 2 600 гривень. В подальшому, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 2 600 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України не визнав та дав наступні показання. 31.10.2021 року о 22 годині він йшов з ОСОБА_9 з парку ім. Шевченка за будівл. «Укртелекому». Потерпілий Данило крикнув якесь нецензурне слово, в цей час вони знаходилися біля дитячого майданчика на дорозі. Побачили що хтось сидить на лавочці за 15 метрів від них, сиділо дві людини. Його друг ОСОБА_10 подумав, що крикнули до них. На лавочці на дитячому майданчику сиділи хлопець і дівчина, на вигляд 16-17 років. Вони з ОСОБА_10 підійшли до потерпілого, почався конфлікт. Зазначив, що це місце не освітлювалося. ОСОБА_12 ОСОБА_10 одразу вдарив потерпілого долонею в обличчя, при цьому потерпілий сидів. Потерпілий впав боком на землю і заховався під лавку, ОСОБА_10 щось говорив до ОСОБА_11 . Він ( ОСОБА_4 ) відтягував ОСОБА_12 після того, як потерпілий впав під лавку. Потерпілий питав чого вони до нього лізуть. При цьому один телефон ОСОБА_11 випав з карману куртки чи штанів за пів метра від потерпілого, інший він тримав в руці. Вказав, що коли ОСОБА_11 сидів на лавці, то він ( ОСОБА_4 ) телефонів в нього не бачив. Він ( ОСОБА_4 ) взяв телефон потерпілого, щоб ОСОБА_11 не зателефонував в поліцію, оскільки ОСОБА_11 погрожував зателефонувати до поліції. Це був сенсорний телефон, якого кольору не пам`ятає. Телефон він викинув через 5-7 метрів від місця події. Зазначив, що він вживав горілку, вжили 0,5 л чи 0,7 л на трьох. Через хвилин 30-40 після події їх затримали працівники поліції попереду «Укртелекому», вони стояли за 50 метрів від місця події. Він ( ОСОБА_4 ) показав працівникам поліції де телефон. Чому забрав у потерпілого один телефон, а не два не знає. На уточнюючі запитання зазначив, що вони з Піщалем нічого не питали у потерпілого за його брата і про борг також не питали. Він ( ОСОБА_4 ) тілесних ушкоджень потерпілому не наносив і раніше до цієї події потерпілого не знав.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, його винуватість у вчинені зазначеного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема:

= показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який суду показав, що на момент події, яка відбулась, обвинуваченого ОСОБА_4 він не знав. Ця подія відбулась 31.10.2021 о 22 годині вечора, він перебував за «Укртелекомом», це двір житлового будинку, разом із дівчиною ОСОБА_13 . Вони разом з нею сиділи на лавці біля дитячого майданчика, на вулиці бул темно, сторонніх осіб більш не було. Проходили якісь два хлопці, кричали: «Ей», але він на них не звретав уваги, спочатку проходили повз, потім вони підійшли до нього. Чому підішли до нього пояснити не може, він до них не звертався, це були особи яким років 18, двоє чоловіків. Далі один назвався ОСОБА_14 і почав приставати до його дівчини ОСОБА_15 , яка заховалась за нього ( ОСОБА_7 ), потім спитав чи є в нього брат, скільки йому років і де він живе. Відразу із цього почалась розмова, він ( ОСОБА_7 ) відповів яка різниця, далі ОСОБА_16 запитав скільки йому років, на що він відповів, потім один із хлопців сказав, що знає його брата, який йому заборгував 14 тисяч гривень. Після цього хлопці відійшли, переговорили між собою і потім ОСОБА_16 сказав що будуть з нього ( ОСОБА_7 ) «вибивать», ОСОБА_16 наніс йому 2-3 удари в обличчя. До моменту нанесення ударів інший хлопець не представлявся, але він щось говорив, що знає його брата та що брат винен якісь кошти за телефон. На запитання прокурора чи в залі присутня одна із осіб, яка була на місці події потерпілий зазначив, що так, але це не особа ОСОБА_16 , а інша особа на ім`я ОСОБА_17 . Також зазначив, що обвинуваченого раніше бачив біля АТБ, обвинувачений ОСОБА_18 був тією другою особою. Коли йому ( ОСОБА_7 ) наносили удари він сидів на лавочці. Після нанесення ударів ОСОБА_16 обійшов лаву і наніс один удар ногою, після чого він ( ОСОБА_7 ) заліз під лаву, він ( ОСОБА_7 ) бачив як зліва був ОСОБА_19 , а з правої сторони ОСОБА_16 . Його подружка, після того як йому почали наносити удари, побігла в сторону «Укртелекому» і він залишився сам на сам із цими хлопцями. Коли він ( ОСОБА_7 ) лежав під лавою, хлопці почали в нього вимагати телефон, ОСОБА_16 спочатку говорив, що йому потрібно передзвонить, після чого він ( ОСОБА_7 ) дістав телефон із правої кишені, це був телефон його дівчини, він в нього був тому, що випадав із кишені і його дівчина ОСОБА_13 його віддала, це було до цієї події. В нього ( ОСОБА_7 ) було при собі два телефони, в ОСОБА_13 був телефон « ОСОБА_20 » а в нього « ОСОБА_21 », телефон дівчини був у правій його кишені а його ( ОСОБА_7 ) в лівій. Коли він дістав з кишені телефон, ОСОБА_16 його в нього ( ОСОБА_7 ). його забрав. Коли він лежав під лавочкою, то вирішив сховати його в жилетку, його били весь час та вимагали цей телефон, погрожували, шо приріжуть, це говорив ОСОБА_19 . Він ( ОСОБА_7 ) дістав свій телефон і не встиг його розблокувати, щоб передзвонити та попросити про допомогу, бо його вирвав ОСОБА_19 . Далі ці хлопці побігли в напрямку «Укртелекому». Він це бачив на свої очі, ОСОБА_19 сказав іншому: «Давай біжим» після того як вирвали телефон. Після чого він ОСОБА_7 ) трішки полежав під лавкою, потім побіг додому і під час того, як йшов додому, з телефону ОСОБА_13 зателефонував батькові. Він ( ОСОБА_7 ) прийшов додому і вони викликали поліцію. Також зазначив, що в нього ( ОСОБА_7 ) вимагав надати телефон ОСОБА_19 і виравав теж він без причини. Коли вони знаходились на майданчику, ліхтар горів, це він точно пам`ятає. Його били хвилин 6, може і менше. Обличчя хлопців трішки було видно. ОСОБА_22 впирався колінами прямо в нього ( ОСОБА_7 ). Зазначив, що цих хлопців він добре розгледів. Він не помиляється стосовно обвинуваченого, саме ОСОБА_4 погрожував, а потім вихопив в нього мобільний телефон, обвинувачений погрожував: «Якщо не віддаси телефон, то я тебе приріжу», після чого вихопив телефон. Зазначив, що вартість телефону він не знає, телефон належить йому, хто придбав телефон також не пам`ятає, батьки подарували його на день народження. Мобільний телефон повернули через певний проміжок часу працівники поліції. В нього ОСОБА_4 відкрито вирвав телефон. ОСОБА_4 наносив йому більше 10 ударів ногами, по тулубу та ногам, по обличчю, при цьому він ( ОСОБА_7 ) знаходився під лавою, яка глушила всі удари та теплий одяг, який не давав отримувати удари. Всі показання є правдивими;

= показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що на момент правопорушення потерпілого ОСОБА_7 знала, перебувала у дружніх стосунках, обвинуваченого ОСОБА_4 не знала. Зазначила, що дана подія відбулась 31.10.2022 близько 22 год. 00 хв., вони разом із ОСОБА_7 були біля «Укретелекому» на вулиці, сиділи на лавочці. ОСОБА_7 її проводжав додому, вони сиділи на лавочці, спілкувались, були там самі, потім підійшли двоє хлопців і почали з ними говорить, хлопцям на вигляд було за 18 років, вони перебували в стані алкогольного сп`яніння, йшли цілеспрямовано до них. Почав розмову ОСОБА_16 , вона Влада не знала, він почав говорить з нею, запитав як її звати. Вона раніше його не бачила, того дня побачила вперше, він сказав: « ОСОБА_23 познайомимось», вона йому протягнула руку, сказала, що її звуть ОСОБА_13 , він перший заговорив до неї, спочатку була звичайна розмова. Потім задавали питання типу: «Де ви живете, скільки їм років, де навчаються?». Інша особа на ім`я ОСОБА_17 також приймав участь, розмова була напружена. ОСОБА_7 їй показав, що не потрібно говорить з ними, потім у Дані спитали чи є в нього брат чи сесетра, запитали як його звати та сказали, що брат Дані винен ім кошти. ОСОБА_17 сказав, що брат ОСОБА_7 винен багато, а саме 14 тисяч, що до нього (брата ОСОБА_7 ) телефонували і останній сказав, що за містом. Сказали, що за брата буде «відігрібать» ОСОБА_24 . ОСОБА_16 вдарив Даню кулаком в обличчя, вона бачила момент удару. ОСОБА_24 перед ударом сидів на лавочці, вона стояла позаду, а потім, коли ОСОБА_24 впав піл лавочку, побігла в сторону «Укртелекому» за допомогою. Після цього вона зустріла двох хлопців і попросила телефон подзвонить, бо її телефон був у Дані. Ці хлопці спочатку їй відмовили, але потім дали їй зателефонувати мамі, яка сказала, що зараз приїде її брат. Хлопці, які дали їй телефон, розпитували як виглядають ці хлопці. Вони обійшли круг і вона так зрозіміла, що вони впізнали Влада, який був одягнений в сірі спортивні штани, курточку, коротко підстрижений. Інша особа була одягнена в спортивні штани, але був трохи зарощий. Далі хлопці, що дали їй телефон, сказали, що там нікого немає, вона оббігла круг і побачила, що там нікого не має. Коли вона підбігла до « ОСОБА_25 », побачила там свого брата ОСОБА_26 . Потім вона піднялась по східцях, підійшла до Влада чи до ОСОБА_27 , не пам`ятає і почала питать де ОСОБА_24 і де вони його діли. Там ще були якісь п`яні люди і вони лізли до ОСОБА_26 , її брата, ОСОБА_17 замахувався, вона забігла за « ОСОБА_28 » і в неї почалась паніка. З приводу свого мобільного телефону показала, що вона його віддала Дані, щоб він поклав його в кишеню, це був телефон «Редмі 8 Е» синього кольору, номер телефону НОМЕР_1 . Телефон їй повернув ОСОБА_29 наступного дня, коли вона приїхала до поліції. На уточнюючі запитання показала, що перший наніс удар ОСОБА_16 , вона не бачила, коли наносила друга особа якісь удари. Категорично ствердила, що ОСОБА_19 сидить в залі суду. На її думку конфлікт відбувся, бо обвинувачений був нетверезий. Інцидент відбувався десь приблизно 7-10 хв., вона Влада впізнавала в поліції по обличчю, за кольором волосся, за очима Коли була дана подія, контури обличчя були видні. Коли саме ОСОБА_17 наносив удари вона не бачила, їй невідомо, що відбувалось із її телефоном коли вони покинули місце події. Про те, що ОСОБА_24 не віддав її телефон їй відомо ій зі слів Дані. Вона не пам`ятає яка розмова з ОСОБА_30 була наступного дня. Брат Дані сказав, що цих хлопців він не бачив та нікому не винен грошей;

= показаннями свідка ОСОБА_6 , який суду показав, що на час тих подій потерпілого ОСОБА_31 не знав, обвинуваченого ОСОБА_18 знав, вони були близькими друзями, однокласниками. 31.10.2022 близько 22 год. 00 хв. він разом із ОСОБА_32 прямували в сторону «Укретелекома», щоб «справити нужду» і там побачили потерпілого ОСОБА_33 . Після чого вони із ОСОБА_32 підійшли до нього і почалась ненормативна лексика та сварка. Позаду «Укртелекому» розтошавоні багатоповерхові будинку та дитячий майданчик, там вони побачили потерпілого ОСОБА_7 із його дівчиною ОСОБА_13 . До цього часу цих осіб вони не бачили. Освітлення було погане. Відстань від хлоця із дівчиною і до них була метрів 50-100. Коли вони йшли разом з ОСОБА_19 , то застосовували ненормативну лексику, оскільки перебували в стані алкогольного сп`яніння. Коли почали підходити, то потерпілий викрикнув щось на відстані 10 м. Коли вони підійшли, дівчина потрепілого відразу почала тікати тому що вони йшли до потерпілого з словами та ненормативною лексикою. Куди дівчина втекла він цього не пам`ятає, здається в бік «Площі волі». З дівчиною вони не говорили, вона виглядала так: середнього росту, кучеряве волосся, більше він нічого не пам`ятає. Він ( ОСОБА_6 ) наніс ОСОБА_11 два удари в область обличчя, ОСОБА_11 впав під лавочку. Мети наносити удари потерпілому не було ніякої. ОСОБА_11 заходився на лавочці, він ( ОСОБА_6 ) знаходився спереду, коли він наносив перший удар, ОСОБА_19 стояв справа від нього. Коли це все відбувалось дівчини потерпілого не було. Далі він ( ОСОБА_6 ) бачив як ОСОБА_11 лежав і через хвилину вони разом із ОСОБА_19 почали тікати. Телефон побачив, коли почав тікати ОСОБА_19 , він ( ОСОБА_6 ). був позаду нього, телефон лежав на дорожці, як він туди потрапив не бачив. Це був телефон потерпілого, він лежав сенсором до верху. Він ( ОСОБА_6 ) побачив телефон, який лежав на землі і світився і почав відходити від місця події. Під час нанесення першого удару потерпілому ОСОБА_19 стояв просто біля нього. Другий удар потерпілому наносив ОСОБА_19 коли потерпілий впав під лавочку. Під час даної події він нічого потерпілому не говорив, а свої дії робив мовчки, лише ненормативну лексику застосовував. Вони разом із ОСОБА_19 вдвох нецензурно виражались, зазначив, що розмови із потерпілим в них не було. Дана подія тривала 5-7 хв., тобто за 5-7 хв. вони встигли вдарити потерпілого лише 2 рази, а решту часу потерпілий лежав під лавочкою. ОСОБА_19 біля потерпілого присів, про що розмовляв потерпілий з ОСОБА_19 він не чув, потерпілий відповідав щось ОСОБА_19 . При цьому він ( ОСОБА_6 ) стояв поруч від них, на відстані три метри. З якою метою він відійшов пояснити не може. В цей момент ОСОБА_19 знаходився біля потерпілого, з місця події він ( ОСОБА_6 ) пішов перший, ОСОБА_19 через хвилинку підійшов до нього і вони побігли в сторону «Укртелекому». Далі вони зустріли їхнього знайомого, в якого була бійка з якимось хлопцями. Вказав, що вони напередодні вживали алкогольні напої, він вжив дві банки «Рево», а ОСОБА_19 також дві банки по 0,5 напою «Хортиця». На його думку, їм вдалось розгледіти скільки років потепілому та його дівчині, вікових обмежень він не бачив. Потерпілому не надходили телефонні дзвінки. Потерпілий просив, щоб його не били, потерпілий не намагався зателефонувати та не казав, що зателефонує в поліцію чи батькам. Телефону в руках в потерпліого він бачив, він подумав, що це телефон потерпілого, а ОСОБА_19 на той момент не мав свого телефону. З місця події вони разом втікали з ОСОБА_19 . ОСОБА_19 не розповідав, що відбувалось у них із потерпілим коли він відійшов, а він ( ОСОБА_6 ) не запитував та не цікавився. Вони стояли там після події, оскільки були «розбори» між їхніми товаришами та ще одним хлопцем. Вони залишились на місці, після чого приїхали працівники поліції, впродовж цієї години потерпілу та дівчину не бачили. По прибуттю працівників поліції він ( ОСОБА_6 ) зізнався в скоєнні злочину, а саме зізнався в побитті та за грабежу. Під час досудового розслідування він надав такі самі покази, він в цьому впевнений. Після того як він ( ОСОБА_6 ) почав віддалятись від місця події, де залишався потерпілий та був ОСОБА_19 , він пройшов десь метрів вісім і потім до нього підбіг ОСОБА_19 . Він не бачив, що потерпілий передав мобільний телефон обвинуваченому ОСОБА_19 . Він бачив як потерпілий розблокував екран та бачив як ОСОБА_17 підібрав телефон і сказав: « Тікай ». Чому він не вмовив ОСОБА_19 повернути телефон не знає, біг разом із ним інтуїтивно. Навіщо ОСОБА_19 забирав телефон у його присутності не знає, за борг брата потерпілого вони говрили просто так, це з голови була придумана історія, щоб просто побить потерпілого. Телефон брав не він, а ОСОБА_19 . Мобільний телефон ОСОБА_36 викинув, коли бігли. Його ( ОСОБА_6 ) засудили за легкі тілесні ушкодження, зазначив, що в суді надав правдиві покази. Зазначив, що вони з ОСОБА_19 придумали таку історію, щоб за 14 тисяч забрати телефон потерпілого;

= показаннями свідка ОСОБА_37 про те, що напередодні його син ОСОБА_11 гуляв з дівчиною в парку «Олександрія», потім вирішив її провести додому. Дівчину звати ОСОБА_13 , на той час не був знайомий з нею. Йому відомо, що його син з ОСОБА_13 зустрічався, разом гуляли. Йому зателефонував син з телефону ОСОБА_13 , сказав, що його побили та забрали телефон. Це сталося приблизно о 22 год. 20 хв., він взяв слухавку і почув голос сина, який сказав, що біжить додому. Він ( ОСОБА_38 ) запитав де він знаходиться, син сказав, що біля 18 школи і поклав слухавку. Через 10 хвилин син був вдома, коли він прийшов додому в нього була шишка на лобі, синець, брудний одяг. Він запитав сина чи його не нудить, чи все добре, проте він був схвильований, син детально розповідав як це сталось. Сказав, що до нього підійшли двоє, спочатку хотіли познайомитись з дівчиною, потім з його слів його вдарив ОСОБА_16 та інший хлопець, він впав через лавочку і потім вони вдвох почали його бити. Син закривався, захищав обличчя і потім один із них забрав його телефон, який син тримав в руках, а саме вихопив телефон і втік. Потім його син скористався можливістю, коли ті хлопці втекли, встав і побіг. Син розповідав, що між ними із хлопцями відбулась розмова стосовного того, що в нього є брат, на що він відповів так, вони потім спитали як його звати та сказали, що брат винен гроші. На що син відповів, що такого не може бути. Один з хлопців сказав: «Якщо так, то будем вибивать з тебе кошти». У ОСОБА_11 є брат ОСОБА_39 , на даний час йому 18 років. Зазначив, що в його синів ні перед ким боргу не було. Коли ОСОБА_11 забіг додому, він ( ОСОБА_38 ) викликав поліцію, приїхав наряд, все оглянув, запитав чи потрібна «швидка допомога» і потім вони поїхали у відділок. Мобільний телефон, який викрали у сина, належав сину. Це мобільний телефон « ОСОБА_21 », корпус синього кольору, син придбав на свої кошти після дня народження. З ОСОБА_13 він ( ОСОБА_38 ) спілкувався через тривалий промідок часу, приблизно через тиждень, вона йому розповідала, що вони сиділи з його сином, спілкувались, підійшли хлопці і почали чіплятись та хотіли познайомитись з нею, також чіплялись до Данила за борг. Коли ОСОБА_11 вдарили і він впав, вона побігла кликати на допомогу. Також вказував, що ОСОБА_13 повернули її телефон. З обвинуваченим знайомий раніше не був.

Крім показань потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_37 , вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України підтведжується письмовими доказами, дослідженими судом, а саме:

= заявою ОСОБА_40 від 01.11.2021 відповідно до якої остання просить притягнути до кримінальної відповідальності невідомих їй осіб, які 31.10.2021 близько 22 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 нанесли тілесні ушкодження її сину ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відкрито заволоділи телефоном марки «Хуавей Х7» вартістю 3600 грн (т.1, а.с. 106);

= протоколом огляду місця події від 01.11.2021, проведеному в період часу з 00 год. 05 хв. по 00 год. 35 хв. в присутності понятих ОСОБА_42 та ОСОБА_43 з додатком - фототаблицею. Об`єктом огляду являється земельна ділянка 3 на 4 метри, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 . Вказана земельна ділянка вкрита трав`яним та пісочним покривом. На даній земельній ділянці знаходиться пісочниця квадратної форми, далі, зліва від пісочниці, знаходяться дерев`яні лавочки синього кольору. Далі до центру вказаної ділянки розташована ще одна лавочка синього кольору та з правої сторони розташована металева гойдалка синього кольору. Також перед вказаною ділянкою знаходиться проїздна частина для автомобілей асфальтового покриття та вхід до підїзду № 3 вищевказаного будинку. При огляді вказаної ділянки місця події наявні насадження дерев та кущів та з правої сторони наявна лавка та металева конструкця з формою «Овал». Під час огляду вказаної ділянки нічого не виявлено та не вилучено. Протокол зачитаний всім учасникам вголос, скарг та зауважень не надходило (т.1, а.с. 107-110);

= протоколом огляду місця події від 01.11.2021, проведеним в період часу з 02 год. 15 хв. по 02 год. 35 хв. в присутності понятих ОСОБА_44 , ОСОБА_45 з фототаблицею. Місцем огляду є земельна ділянка розміром 0,5м х 0,5 м, розташвана між деревами між будинком АДРЕСА_6 де на місці знаходиться мобільний телефон марки «HUAWEI» IMEI1 : НОМЕР_2 ; IMEI2 : НОМЕР_3 у чохлі чорного кольору, видимих пошкоджень немає. У ході огляду вказаний телефон вилучався до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, який поміщено до полімерного спецпакету № 2461982. З вищевказаного телефону зроблено змив, упаковано до паперового конверту, зроблені відповідні написи та опечатано належним чином. Контрольний зразок поміщено до паперового конверту, зроблені відповідні написи та опечатано належним чином, протокол прочитаний та записаний відповідно до проведення дій, зауважень і доповнень не надійшло (т.1, а.с. 112-116);

= протоколом огляду предметів від 01.11.2021, проведеним в період часу з 10 год. 05 хв. по 11 год. 10 хв. з фототаблицею, яким в приміщенні службового кабінету № 306 слідчим Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_46 проведено огляд мобільного телефону марки Huawey Y7 2019» модель DUB LX1» синього кольору в захисному чохлі-«Бампер» чорного кольору. При огляді вказаного телефону видимих пошкоджень у вигляді подряпин чи відламаних частин на поверхні мобільного телефону не виявлено. На зворотній стороні телефону на захисному чохлі у вигляді «Бамперу» чорного кольору наявний логотип фірми «Huawey» у вигляді квітки. При знятті захисного чохла на зворотній стороні телефону в лівому верхньому кутку розміщені основні камери в кількості 2 штуки, поруч з якою розташований напис Al Camera, у верхньому кутку по центру розміщений отвір для зчитування відбитків пальців, в нижньому лівому кутку поверхні розміщений напис «Huawey». При увімкненні вказаного мобільного телефону система логічного захисту або пароль не з`явились. При введенні команди «*# 06#/», в нижній частині екрану телефону з`явились наступні написи «ІМЕІ НОМЕР_4 : НОМЕР_3 » SN НОМЕР_15. При введенні команди «*161/#» встановлено, що всередині телефону є сім-карта НОМЕР_5 . При відкритті палаштувань вказаного мобільного телефону виявлені наступні ідентифікаційні означення: «имя устройство Huawey Y 7 2019, модель устройства «DUB - LX1» (т.1, а.с. 117-122);

= постановою від 01.11.2021 про визнання речовими доказами, якою мобільний телефон «Нuawey Y 7 2019» модель DUB-LX1» синього кольору в захисному чохлі - «Бампер» чорного кольору 1МЕ1 НОМЕР_2 1МЕ1 2: НОМЕР_3 визнано речовим доказом (т.1, а.с. 123, 124);

= розпискою про отримання ОСОБА_40 на відповідальне зберігання мобільного телефону «Нuawey Y 7 2019» модель DUB- LX1» синього кольору в захисному чехлі - «Бампер» чорного кольору 1МЕ1 НОМЕР_2 1МЕ1 2: НОМЕР_3 (т.1, а.с. 125);

= протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.11.2021, проведного в період часу з 12 год. 05 хв. по 12 год. 07 хв. зі свідком ОСОБА_8 , за участі законного представника неповнолітнього свідка ОСОБА_8 - матері ОСОБА_47 з додатком та оптичним диском. Свідок ОСОБА_8 зазначила, що може впізнати особу порушника за зачіскою, формою обличчяя, загальними рисами. В подальшому свідок ОСОБА_8 впізнала особу за фотознімком під № 4 як особу, яка була спільно з ОСОБА_14 та 31.10.2021 року вчиняла протиправні дії щодо ОСОБА_48 за зачіскою, обличчям, бровами, загальними рисами. Відповідно до додатку до вказаного протоколу під фото № 4 зазначений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1, а.с. 126-130);

= висновком судово-товарознавчої експертизи № 4335 від 16.11.2021 відповідно до якого: 1. Ринкова вартість мобільного телефону марки «Huawei Y7», синього кольору, який був придбаний 15.07.2020, станом на 31.10.2021 складає 2600,00 грн. 2. Майнова шкода, завдана неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок крадіжки вище вказаного майна складає 2600,00 грн (т.1, а.с. 136-140);

= висновком експерта № 285 від 02.11.2021, за результатами проведеної судово-медичної експертизи, відповідно до якого: 1. При судово-медичній експертизі гр. ОСОБА_7 , 2005 року народження, знайдені наступні ушкодження: синці на обличчі; синець на правій гомілці. 2. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами, могли виникнути від ударів ними (руками, ногами та іншими предметами) по тілу потерпілого, можливо строк, вказаний у постанові й обстежуваним. 3. Дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які згідно з пунктом 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ № 6 від 17 січня 1995 року, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів. 4. Локалізація та характер ушкоджень, дають змогу вважати, що мало бути не менше, ніж три точки прикладання сили. 5. Для відповіді на питання № 6 постанови необхідно провести слідчі експеримент з описом механізму падіння (т.1, а.с. 141);

= протоколом проведення слідчого експеременту від 02.11.2021, проведеним в період часу з 12 год. 00 хв. по 12 год. 06 хв. за участю потерпілого ОСОБА_7 , в присутності законного представника потерпілого - ОСОБА_40 , психолога ОСОБА_49 з додатком - оптичним диском, який переглянуто в судовому засіданні в присутності всіх учасників. В ході даної слідчої дії потерпілий ОСОБА_7 показав на місці як 31.10.2021 щодо нього було вчинено грабіж двома особами (т.1, а.с. 142-145);

= висновком експерта № 1120/д від 22.11.2021, за результатами проведеної судово-медичної експертизи, відповідно до якого: 1. Локалізація та характер ушкоджень у ОСОБА_7 , 2005 народження, дають змогу вважати, що вони могли виникнути при обставинах, вказаних ним у протоколі проведення слідчого експерименту від 02 листопада 2021 року. 2. Всі перераховані тілесні ушкодження у пункті № 1 підсумків висновку експерта № 235 від 02 листопада 2021 року не вкладаються в механізм їх виникнення в результаті падіння з положення стоячи з висоти власного зросту з послідуючим ударом об тверду поверхню (т.1, а.с. 146, 147);

= протоколом проведення слідчого експеременту від 24.11.2021, проведеного в період часу з 15 год. 21 хв. по 15 год. 36 хв. за участі підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 з додатком - оптичним диском, який було оглянуто в судовому засіданні в присутності всіх учасників. Відповідно до протоколу встановлено, що 31.10.2021 близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_4 спочатку перебував у центрі, а потім поруч із «Укретелекомом» по АДРЕСА_3 та пішли справити природні потреби за «Уретелеком» в двір. Спочатку пішов ОСОБА_50 , в цей час він разом зі ОСОБА_51 гучно між собою розмовляли. Далі пішов ОСОБА_4 , а ОСОБА_50 пішов на дитячий майдачик, який розміщений поруч із будинком АДРЕСА_3 . Також ОСОБА_52 зазначив, що коли вони йшли з ОСОБА_12, то спочатку потерпілого не бачили. Коли ОСОБА_52 справив свої потреби, то вийшов з-за будинку та пішов за ОСОБА_12, який в той час уже стояв навпроти потерпілого, який сидів на лавці. Підійшовши ближче, ОСОБА_52 побачив як ОСОБА_12 наніс удар правою долонею в область правого плеча, після чого потерпілий заховався під лавку, а саме перекинувся за лавку та впав на правий бік, далі потерпілий заховався під лавку, голова потерпілого була з правої сторони та розміщувалась повздовж лавки. Далі ОСОБА_50 кричав до потерпілого щоб той вставав та стояв лівіше від ОСОБА_53 . Коли ОСОБА_12 кричав, то потерпілий в цей час мовчав. Коли поруч стояв ОСОБА_52 , то говорив ОСОБА_12 : « Не трогай його, пішли». Потерпілий запитував, чого вони до нього лізуть. Чи наносив ОСОБА_12 потерпілому удари ОСОБА_52 не бачив, однак він розмахувався та чи попав правою рукою він не знає. Та коли ОСОБА_12 вдарив ногою потерпілого, то зачіплявся ногою об лавку, що і робило удари не значимими, тому як лавка захищала тіло потепілого від ударів. Далі ОСОБА_52 взяв ОСОБА_6 попід руки і сказав йти та побачив поруч біля потерпілого на землі мобільний телефон (моменту, коли випав телефон не бачив), що це за мобільний телефон не бачив. ОСОБА_16 присів до потерпілого та продовжував кричати, ОСОБА_52 побачив мобільний телефон, який лежав та взяв його, щоб потерпілий не подзвонив та коли пішли звідти, то через 5-10 м викинули телефон, то потерпілий в цей час ще лежав. Чи бачив ОСОБА_12 як ОСОБА_52 брав мобільний телефон невідомо. Умислу на заволодіння вказаним мобільним телефоном не було, оскільки забрали його для того, щоб потерпілий не подзвонив до поліції. Коли ОСОБА_52 підійшов до потерпілого, то дівчини вже не було, оскільки вона втекла відразу як ОСОБА_12 вдарив потерпілого (т.1, а.с. 148-152);

= висновком експерта № 1286/д від 24.12.2021, за результатами проведеної судово-медичної експертизи, відповідно до якого: 1. Локалізація та характер ушкоджень у ОСОБА_7 дають змогу вважати, що вони не могли виникнути при обставинах, вказаних у підозрюваним ОСОБА_4 у протоколі провдення слідчого експеременту від 24.11.2021 (т.1, а.с. 153, 154);

= протоколом проведення слідчого експеременту від 27.11.2021, проведеного в період часу з 12 год. 57 хв. по 13 год. 08 хв. за участі малолітнього свідка ОСОБА_8 , в присутності законного представника ОСОБА_47 , психолога ОСОБА_54 з додатком - оптичним диском, який переглянуто в судовому засіданні в присутності всіх учасників. Слідчим експерементом встановлено, 31.01.2021 близько 22 год. 00 хв. за приміщенням «Укртелекому» по бул. Олександрійському в м. Біла Церква ОСОБА_55 перебувала разом ОСОБА_7 , а саме сиділа на лавочці неподалік дитячого майданчика. В цей час до них підійшло двоє невідомих осіб, які в ході розмови почали запитувати як їх звуть та один з них назавася ОСОБА_14 . Дані хлопці почали говорити, що брат ОСОБА_11 заборгував їм грошей та вони не можуть його знайти, тому борг має відддати ОСОБА_24 . Він почав казати, що нічого віддавати не буде, тоді ОСОБА_16 лівою рукою наніс удари в праву частину обличчя, в щоку, від чого ОСОБА_24 впав з лавочки, а саме перевернувся через неї. Після чого вона одразу побігла за магазин, що в приміщенні «Укртелекому», щоб покликати на допомогу перехожих. Троє хлопців пішли туди, де був ОСОБА_24 , а вона лишився з дівчиною, яка була з ними та з її телефону зателефонувала мамі і повідомила про даний факт (т.1, а.с. 155-159);

= висновком експерта № 1159/д від 17.12.2021 року за результатами проведеної судово-медичної експертизи, відповідно до якого: 1. Локалізація та характер ушкоджень на обличчі у ОСОБА_7 дають можливість вважати, що вони могли виникнути за обставин, вказаних ОСОБА_8 у протоколі проведення слідчого експерименту за її участі від 27.11.2021. Виникнення ушкоджень на правій нижній кінцівці у ОСОБА_7 в наданому протоколі не відображено (т.1, а.с. 160, 161);

= протоколом проведення слідчого експеременту від 07.12.2021, проведеного в період часу з 18 год. 00 хв. по 18 год. 21 хв. за участі потерпілого ОСОБА_56 , в присутності законного представника ОСОБА_40 , психолога ОСОБА_57 з додатком - оптичним диском, який переглянуто в судовому засіданні в присутності всіх учасників. Слідчим ескперементом встановлено, що під час даної слідчої дії неповнолітній ОСОБА_7 відтворив обставини вчинення щодо нього кримінального правопорушення та показав, що коли він сидів на лавці, хлопець на ім`я ОСОБА_16 підійшов до нього та став перед ним, після чого наніс два удари кулаками в область голови та від вказаних ударів він впав на землю за лавкою вниз спиною. Після цього хлопець на ім`я ОСОБА_16 обійшов лавку та підійшов до нього з правого боку та наніс кілька ударів ногою у область правого колінного суглоба та стегна. Після чого обійшов та наніс кілька ударів в ліву ногу, в область стегна та коліна. Після цього ОСОБА_7 заліз під лавку, а ноги піджав під себе та вперся в опору лавки. Після цього коли він ( ОСОБА_7 ) лежав під лавкою, хлопець на ім`я ОСОБА_16 наніс близько 10 ударів в область правого стегна та кінцівки, інший хлопець наніс близько 10 ударів в ліву ногу в область стегна та нижньої кінцівки (т.1, а.с. 162-166);

= висновком експерта № 1235/д від 17.12.2021 року за результатами проведеної судово-медичної експертизи, відповідно до якого: 1. Локалізація та характер всіх ушкоджень в ОСОБА_7 , дають можливість вважати, що вони могли виникнути від дій хлопця на ім`я ОСОБА_10 згідно протоколу слідчого експерименту від 07 грудня 2021 року за участю ОСОБА_7 . 2. Тілесних ушкоджень ОСОБА_7 від дій хлопця (імені якого ОСОБА_58 не знає) не виявлено, згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 07 року за участю ОСОБА_7 (т.1, а.с. 167, 168);

= заявою ОСОБА_37 від 27.12.201 відповідно до якої останній просить мобільний телефон марки «Huawei» модель CAN-L11, IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 з сім карткою мобільного оператору «Київстар», мобільний номер телефону НОМЕР_8 долучити до матеріалів кримінального провадження (т.1, а.с. 169);

= протоколом отримання речей від 27.12.2021, проведеним в період часу з 09 год. 45 хв. по 09 год. 55 хв. в приміщенні службового кабінету № 301 слідчим ВРЗЗС Св Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_59 за результатами отримання від фізичної особи ОСОБА_37 мобільного телефону марки «Huawei» модель CAN-L11, IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 з сім карткою мобільного оператору «Київстар», мобільний номер телефону НОМЕР_8 (т.1, а.с. 170);

= протоколом огляду речового доказу від 27.12.2021 з фототаблицею, проведеним в період часу з 10 год. 00 хв. по 10 год. 15 хв. в приміщенні службового кабінету № 301 слідчим ВРЗЗС Св Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_59 відповідно до якого об`єктом огляду є мобільний телефон марки «HUAWEI», моделі «CAN-L11» золотистого кольору, на якому наявні подряпини та потертості. При увімкнені вказаного мобільного телефону шляхом відкриття, зображений дисплей з ярликами (значками), а саме «Меню». При набиранні на його клавіатурі комбінацію « НОМЕР_9 » відкривається вікно із написом ІМЕІ даного телефону: «ІМЕІ 1: НОМЕР_6 та «ІМЕІ 2: НОМЕР_10 , також при набирані комбінацію «161#» відкривається вікно із написом ОСОБА_60 номер телефону « НОМЕР_8 ». При відкриті ярлика «Мій Київстар», а саме «активності», далі усі активності за період жовтня місяця виявлено як 31.10.2021 о 22 годині 19 хвилин власник мобільного телефону отримав вхідний дзвінок від мобільного номеру « НОМЕР_11 » (мобільний номер записано Анжеліка), тривалість розмови тривала 01 хвилину 28 секунд (т.1, а.с. 171-176);

= постановою про визнання предметів (документів) речовими доказами та їх приєднання до матеріалів кримінального провадженя від 27.12.2021, відповідно до якої мобільний телефон марки «HUAWEI», моделі «CAN-L11» золотистого кольору «ІМЕІ 1: НОМЕР_6 » та ІМЕІ 2: НОМЕР_10 із мобільним номером « НОМЕР_8 », мобільного оператора ПрАТ «Київстар» визнано речовим доказом (т.1, 177, 178);

= розпискою ОСОБА_37 від 27.12.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_38 отримав мобільний телефон марки «HUAWEI», моделі «CAN-L11» золотистого кольору «ІМЕІ 1: НОМЕР_6 » та ІМЕІ 2: НОМЕР_10 із мобільним номером « НОМЕР_8 », мобільного оператора ПрАТ «Київстар» в справному стані (т.1, а.с. 179);

= протоколом затримання ОСОБА_4 від 01.11.2021 року, відповідно якого останній був затриманий 31.10.2021 року о 23 год. 20 хв. (т.1, а.с. 180-182);

= постановою про визнання предметів (документів) речовими доказами та їх приєднання до матеріалів кримінального провадженя від 01.11.2021, відповідно до якої фотозображення фіскального чеку від покупки мобільного телефону марки «Нuawey Y 7», 2019 року, синього кольору, коробки від вказаного мобільного телефону, які зображені на одному листі А4, а також фотозображення ІМЕ1: НОМЕР_4 : НОМЕР_3 визнано речовими доказами (т.1, а.с. 197, 198);

= постановою про визнання предметів (документів) речовими доказами та їх приєднання до матеріалів кримінального провадженя від 02.11.2021, відповідно до якої паперовий конверт, всередині якого знаходиться змив з телефону та паперовий конверт, всередині якого знаходиться контрольний зразок, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 1656/2021 від 28.12.2021 року визнано речовими доказами (т.1, а.с. 199-201).

Суд надані стороною обвинувачення - прокурором докази визнає належними та допустимими.

Прокурором до суду надано витяг із ЄРДР від 01.11.2021, правова кваліфікація злочину ч.2 ст.186 КК України (т.1, а.с. 101, 102); рапорт від 31.10.2021, відповідно до якого 31.10.2021 о 22 год. 48 хв. надійшло повідомлення на лінію 102 від ОСОБА_38 про те, що 31.10.2021 о 22:48 за адресою: АДРЕСА_7 , побили сина ОСОБА_7 , 16 років, побили невідомі 2 чоловіка, погрожуали словесно, зброї не бачив та відкрито заволоділи телефоном «Хуавей» 2019 року, колір чорний в чохлі номер телефону НОМЕР_12 . Все відбувалось за «Укртелекомом». Прикмети: 2 чоловік по 18-20 років, 170 зросту, середньої тілобудови. Після чого син від них втік та зараз перебуває вдома. Зяавник ОСОБА_61 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.1, а.с. 103); рапорт поліцейського взводу ТОР роти БПП в м.Біла Церква УППП у Київській області сержанта поліції ОСОБА_62 від 01.11.2021, відповідно до якого останній доповідає, що під час несення служби в складі екіпажу Комета № 1 у складі ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 31.10.2021 було отримано виклик «Грабіж» близько 22 год. 50 хв..Направившись на місце події за адресою: АДРЕСА_8 та обстеживши прилеглу територію було виявлено коло осіб, зявивишихся із заявником, останній підтвердив, що двоє з яких являються осрбами які ймовірно здійснили грабіж ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 . При поверхневій перевірці телефону з виклику виявлено в осіб не було. На місці події було виявлено батька з потепілим, також на місце події було викликано СОГ БЦ РУП. ЄО №40113 (т.1, а.с. 104); рапортом від 01.11.2021 відповідно до якого 01.11.2021 о 07:11 надійшло повідомленя із служби НОМЕР_13 про те, що 01.11.2021 о 07:08 за адресою: АДРЕСА_9 , лікар ОСОБА_67 , потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер телефону: НОМЕР_14 , діагноз: забійна садина лобної ділянки. Пояснення: побили невідомі особи по АДРЕСА_10 . Заявник ОСОБА_67 (т.1, а.с. 105); рапорт оперуповноваженого СРЗПВ ВКП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_68 , відповідно до якого останній доповідає, що ним, перебуваючи у складі СОГ, 31.10.2021 був здійснений виїзд за аддресою: АДРЕСА_3 , де за вказаною адресою громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , показав місцезнаходження мобільного телефону марки «Хуавей У7», яким попередньо відкрито заволодів у неповнолітнього ОСОБА_69 та в подальшому залишив вищевказану адресу (т.1, а.с. 111).

Дані документи, надані прокурором, не несуть доказового значення, проте досліджені в судовому засіданні.

Стороною захисту на підтвердження невинуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України надано наступні докази:

= копію відповіді ст. інспектора Білоцерківського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_70 від 15.08.2022 року про те, що ОСОБА_4 перебуває на обліку Білоцерківського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області згідно вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2021 року. Порушень відбування покарання з випробуванням зі сторони ОСОБА_4 не було. Під час перебування на обліку ОСОБА_4 характеризується посередньо, до адміністративної відповідальності за останній рік не притягувався, обов`язки згідно ст. 76 КК України, виконував належним чином, на реєстрацію завжди з`являвся вчасно, місце проживання не змінював, за межі України не виїжджав;

= копію відповіді директора К ПБМР «Муніципальне шляхово-експлуатаційне управління» від 08.08.2022 року за АДРЕСА_11 розташовані мережі зовнішнього освітлення, які освітлюють проїжджу частину дороги з світильниками ЖКУ-150 (лампи ДНАТ 150). Включення та відключення мереж зовнішнього освітлення по м. Біла Церква відбувається централізовано з пульта керування (автоматично) та контролюється цілодобово оператором диспетчерської служби підприємства. 31.10.2021 року освітлення по м. Біла Церква було включено о 18 год. 15 хв. та відключено о 24 год. 00 хв. (т.1, а.с. 236).

29.09.2022 року захисником ОСОБА_5 було заявлено клопотання про визнання недопустимими доказів в даному кримінальному провадженні, а саме: витягу з ЄРДР про реєстрацію 01.11.2021 року о 03 .10.16 год. кримінального провадження № 0002672; рапорту поліцейського взводу ТОР батальону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області сержанта поліції ОСОБА_71 ; протоколу допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 від 01.11.2021 року; протокол впізнання неповнолітнім потерпілим ОСОБА_7 обвинуваченого ОСОБА_4 за фотознімками від 01.11.2021 року; протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_8 від 01.11.2021 року; протокол впізнання неповнолітнім свідком ОСОБА_8 обвинуваченого ОСОБА_4 за фотознімками від 01.11.2021 року.

Так, в судовому засіданні досліджено витяг із ЄРДР від 01.11.2021, правова кваліфікація злочину ч.2 ст.186 КК України (т.1, а.с. 101, 102) та рапорт поліцейського взводу ТОР роти БПП в м.Біла Церква УППП у Київській області сержанта поліції ОСОБА_62 від 01.11.2021, відповідно до якого останній доповідає, що під час несення служби в складі екіпажу Комета №1 у складі ОСОБА_63 ОСОБА_64 ОСОБА_72 , ОСОБА_66 31.10.2021 було отримано виклик «Грабіж» близько 22 год. 50 хв..Направившись на місце події за адресою: АДРЕСА_8 та обстеживши прилеглу територію, було виявлено коло осіб, з`явившихся із заявником, останній підтвердив, що двоє з яких являються осрбами які ймовірно здійснили грабіж, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 . При поверхневій перевірці телефону з виклику виявлено в осіб не було. На місці поідї було виявлено батька з потепілим, також на місце події було викликано СОГ БЦ РУП. ЄО № 40113 (т.1, а.с. 104). Як вже було зазначено у цьому, дані документи, надані прокурором, не несуть доказового значення.

Так, в Постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09.09.2020 року (№ 761/28347/15-к) зазначено, що реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 Глави 2 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17липня 2012 року, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру та, згідно з частиною 2 статті 84 КПК України, витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів.

Також в Постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.06.2023 року (справа № 759/9497/17) зазначено, що рапорт оперуповноваженого не є доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні такого правопорушення.

Отже, суд констатує, що витяг з ЄРДР та рапорт оперуповноваженого не є доказами в кримінальному провадженні, а тому суд не розглядає питання щодо визнання їх недопустимими.

При вирішенні клопотання про визнання недопустимими доказами протоколу допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 від 01.11.2021 року та протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_8 від 01.11.2021 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Суд констатує, що в судовому засіданні під час розляду вказаного обвинувального акту судом не досліджувалися протокол допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 від 01.11.2021 року та протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_8 від 01.11.2021 року, суд безпосередньо сприймав їх усні показання.

Тому суд не розглядає питання щодо визнання недопустимими доказами протоколу допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 від 01.11.2021 року та протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_8 від 01.11.2021 року як таких, які не досліджувалися в судовому засіданні.

При вирішенні клопотання про визнання недопустимими доказами протоколу впізнання неповнолітнім потерпілим ОСОБА_7 обвинуваченого ОСОБА_4 за фотознімками від 01.11.2021 року та протоколу впізнання неповнолітнім свідком ОСОБА_8 обвинуваченого ОСОБА_4 за фотознімками від 01.11.2021 року, суд приходить до наступного висновку.

Під час проведення слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.11.2021 року, свідок ОСОБА_8 впізнала за фотознімками ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 228 КПК України за необхідності впізнання може провадитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явленні особи для впізнання. Фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.

Суд констатує, що вказана слідча дія - пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.11.2021 року за участі свідка ОСОБА_8 , проведена з додержанням вимог ст. 228 КПК України, має істотне доказове значення в даному кримінальному провадженні, в сукупності з іншими доказами дає суду змогу прийти до висновку про причетність обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає допустимим доказом протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.11.2021 року за участі свідка ОСОБА_8

Протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.11.2021 року за участі потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні не досліджувався, даний доказ був поданий до суду прокурором, але, за клопотанням прокурора, повернутий стороні обвинувачення, про що міститься розписка в т.1, а.с. 135.

Тому суд не розглядає питання щодо визнання недопустимим доказом протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.11.2021 року за участі потерпілого ОСОБА_7 . року як такого, який не досліджувався в судовому засіданні.

Крім того, захисник обвинуваченого зазначив, що потерпілий та свідок ОСОБА_8 в темноті не могли розгледіти обвинуваченого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6 .

Дане твердження спростовується копією відповіді директора КП БМР «Муніципальне шляхово-експлуатаційне управління» від 08.08.2022 року за АДРЕСА_11 розташовані мережі зовнішнього освітлення, які освітлюють проїжджу частину дороги з світильниками ЖКУ-150 (лампи ДНАТ 150). Включення та відключення мереж зовнішнього освітлення по м. Біла Церква відбувається централізовано з пульта керування (автоматично) та контролюється цілодобово оператором диспетчерської служби підприємства. 31.10.2021 року освітлення по м. Біла Церква було включено о 18 год. 15 хв. та відключено о 24 год. 00 хв.

Крім того, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_8 впізнали обвинуваченого, про що зазначили під час дачі показань.

Захисником було звернуто увагу суду, що стороною захисту неодноразово заявлялося клопотання про перекваліфіцію кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 186 КК України на ст. 125 КК України як на досудовому розслідуванні, так і під час судового розгляду, проте йому було відмовлено в задоволенні клопотань.

Захисник під час судових дебатів просив виправдати обвинуваченого ОСОБА_73 , питання про перекваліфікацію складу злочину строною захисту під час дебатів не ставилося.

Також захисник зазначив, що відносно ОСОБА_6 матеріали були виділені в окреме провадження і суд засудив останнього за ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу.

Суд констатує, що дане твердження захисника не заслуговує на увагу, оскільки прокурором вчинялися дії, передбачені ст.ст. 110, 217 КПК України відповідно до чинного законодавства.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_74 його право, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Суд, в ході судового розгляду кримінального провадження, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мітрофанов проти Республіка Молдова», розглянувши посилання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо його невинуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, оцінивши їх відповідно до ст. 94 КПК України у сукупності із іншими дослідженими доказами, дійшов висновку необхідності їх відхилення, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілого, свідків, письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, які вищенаведені у вироці.

При цьому суд зазначає, що у судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 31.10.2021 близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , перебуваючи навпроти будинку АДРЕСА_3 , побачили неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , який сидів на лавці навпроти вказаного будинку разом із малолітньою ОСОБА_8 . Підійшовши, ОСОБА_6 розпочав із неповнолітнім ОСОБА_7 словесний конфлікт, після чого, до них підійшов і ОСОБА_4 . В ході конфлікту ОСОБА_6 наніс неповнолітньому ОСОБА_7 удари руками в область обличчя, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав спиною на землю, після чого, наніс йому ще декілька ударів ногами по тілу. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , скориставшись безпорадним станом потерпілого, який лежав під лавкою, пред`явив вимогу потерпілому дістати з кишені належний йому мобільний телефон, на що останній погодився. Після чого, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, відкрито викрав - вирвав із рук потерпілого мобільний телефон марки «Huawei Y7 2019», синього кольору, вартістю 2 600 гривень. В подальшому, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 2 600 гривень.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він взяв мобільний телефон потерпілого для того, щоб потерпілий не скористався можливістю зателефонувати до поліції. Як зазначив сам обвинувачений під час допиту, він бачив, що в потерпілого було два мобільних телефони. На запитання чому ОСОБА_4 забрав у потерпілого один телефон, а не два, відповіді не надав.

Судом встановлено мотив та мету вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Мотив злочину - це внутрішнє спонукання, рушійна сила кримінально караного вчинку людини, що визначає його зміст і допомагає більш глибоко розкрити психічне ставлення особи до вчиненого. Мета злочину - це бажання особи, яка вчиняє суспільно небезпечне діяння, досягти певних шкідливих наслідків. Вона є характерною ознакою умисних злочинів, що вчиняються з прямим умислом. Мотивом вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_4 є корисливість під час вчинення злочину (прагнення одержати вигоду матеріального характеру шляхом свідомо протиправного заволодіння чужим майном). Метою є незаконне збагачення.

Суд визнає, що вказані доводи сторони захситу є способом обраного захисту від обвинувачення з метою уникнути відповідальності за вказані злочини.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд, зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме передбаченої ч. 2 ст. 186 КК України і дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа важається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Також згідно ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п. 161,150,100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, встановила поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та неспростовних презумпцій факту доведеності вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 враховує мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України, види та межі, встановлені у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченими, так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_4 за формою вини, ступенем тяжкості за ч. 2 ст. 186 КК України вчинив умисний тяжкий злочин.

ОСОБА_4 не одружений, неповнолітніх, малолітніх дітей на утриманні не має, зі слів працевлаштований. Раніше судимий 27.08.2021 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування порання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Перебуває на обліку Білоцерківського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, що підтверджується відповіддю заступника начальника установи ОСОБА_75 від 16.11.2021 року. Відповідно до відповіді, виданої головним лікарем КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» ОСОБА_76 від 11.11.2021 року за № 1792, ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Відповідно до досудової доповіді від 14.04.2022 року, складеної старшим інспектором Білоцерківського районного відділу № 1 ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_77 , ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Орган пробації вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України - відсутні.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Судом в ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що при вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 діяв з прямим умислом відповідно до ч. 2 ст. 24 КК України.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості злочину, обставини злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, відсутність обставин, які б пом`якшували та обтяжували покарання, вважає, що ОСОБА_4 представляє суспільну небезпеку та його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто призначення покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положення ч. 1 ст. 71 КК України. Таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та упередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Також суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст.ст. 69, 75 КК України.

Речовий доказ: мобільний телефон «Нuawey Y 7 2019» модель DUB-LX1» синього кольору в захисному чехлі - «Бампер» чорного кольору 1МЕ1 НОМЕР_2 1МЕ1 2: НОМЕР_3 , який повернуто ОСОБА_40 по приналежності - залишити за ОСОБА_78 .

Речовий доказ: мобільний телефон марки «HUAWEI», моделі «CAN-L11» золотистого кольору «ІМЕІ 1: НОМЕР_6 » та ІМЕІ 2: НОМЕР_10 із мобільним номером « НОМЕР_8 », мобільного оператора ПрАТ «Київстар», який повернуто ОСОБА_79 - залишити за ОСОБА_80 .

Речовий доказ: фотозображення фіскального чеку від покупки мобільного телефону марки «Нuawey Y 7», 2019 року, синього кольору, коробки від вказаного мобільного телефону, які зображені на одному листі А4, а також фотозображення ІМЕ1: НОМЕР_4 : НОМЕР_3 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: паперовий конверт, всередині якого знаходиться змив з телефону та паперовий конверт, всередині якого знаходиться контрольний зразок, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 1656/2021 від 28.12.2021 року - знищити.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов відсутній.

ОСОБА_4 був затриманий 31.10.2021 року о 23 годині 20 хвилин, ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.11.2021 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 03.01.2022 року включно.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі. Суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_74 в строк відбування покарання строк цілодобового домашнього арешту з 31.10.2021 року по 03.01.2022 року включно з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2021, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня затримання останнього після звернення вироку до виконання.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_74 в строк відбування покарання строк цілодобового домашнього арешту з 31.10.2021 року по 03.01.2022 року включно з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Речовий доказ: мобільний телефон «Нuawey Y 7 2019» модель DUB-LX1» синього кольору в захисному чехлі - «Бампер» чорного кольору 1МЕ1 НОМЕР_2 1МЕ1 2: НОМЕР_3 - залишити за ОСОБА_40 по приналежності.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «HUAWEI», моделі «CAN-L11» золотистого кольору «ІМЕІ 1: НОМЕР_6 » та ІМЕІ 2: НОМЕР_10 із мобільним номером « НОМЕР_8 », мобільного оператора ПрАТ «Київстар» - залишити за ОСОБА_38 по приналежності.

Речовий доказ: фотозображення фіскального чеку від покупки мобільного телефону марки «Нuawey Y 7», 2019 року, синього кольору, коробки від вказаного мобільного телефону, які зображені на одному листі А4, а також фотозображення ІМЕ1: НОМЕР_4 : НОМЕР_3 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: паперовий конверт, всередині якого знаходиться змив з телефону та паперовий конверт, всередині якого знаходиться контрольний зразок, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 1656/2021 від 28.12.2021 року - знищити.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії вироку, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового розгляду, направити потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1