Провадження № 1-кс/686/6394/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника особи, в інтересах якої подана скарга адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання представника ТОВ «Технопарк Проскурів» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0000044,

встановив:

Адвокат Кузина М.О.С., в інтересах ТОВ «Технопарк Проскурів», звернулась до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту, який, був накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.09.2023 р., у кримінальному провадженні №0000044, саме на належне ТОВ «Технопарк Проскурів» нежитлове приміщення (будинок культури), загальною площею 1025 м.кв., що по АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер нерухомого майна 101).

В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 , окрім іншого, зазначає, що арешт на зазначене майно було накладено необґрунтовано, потреба у застосуванні цього арешту і ризики, що стали підставою для його застосування, на даний час відпали, оскільки кримінальне провадження є надуманим, указане майно було передано ПАТ «Проскурів» Товариству з обмеженою відповідальністю «Технопарк Проскурів» 01.06.2020 - задовго до звернення заступника керівника Окружної прокуратури м.Хмельницького із позовом в інтересах держави до ПАТ «Проскурів» про скасування державної реєстрації на це майно та повернення його територіальній громаді в особі Хмельницької міської ради. А арешт на це майно, за переконанням представника заявника, перешкоджає його використовувати, зокрема передати в оренду.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву,у якій просив проводити розгляд без його участі та в якій висловився проти скасування арешту у зв`язку із тим, що зазначене приміщення є речовим доказом у кримінальному провадженні та у матеріалах кримінального провадження містяться докази незаконного набуття ПАТ «Проскурів» нежитлового приміщення (будинку культури), загальною площею 1025 м.кв., що по АДРЕСА_1 та незаконної реєстрації за товариством у 2008 році та у 2020 році, що встановлено рішеннями Господарського суду Хмельницької області.

Дослідивши клопотання і долучені до нього матеріали, заслухавши пояснення представника заявника, слідчий суддя дійшов такого висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000044, відомості у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

У кримінальному провадженні розслідуються обставини того, що «державний реєстратор Маківської сільської ради Маківської ОТГ, зловживаючи своїми повноваженнями, з метою отримання незаконної вигоди, всупереч вимог п.8 ст. 38 Кодексу України з питань банкрутства та ухвали Господарського суду Хмельницької області 05.07.2022 у справі 924/232/22, 20.04.2023 на підставі акту приймання-передачі від 01.06.2020, здійснив реєстрацію переходу права власності на приміщення будинку культури по АДРЕСА_1 , що у свою чергу унеможливило повернення вказаного об`єкту соціальної сфери до комунальної власності та завдало істотної шкоди інтересам держави, розмір якої на даний час встановлюється».

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 28 вересня 2023 року було накладено арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження та розпорядження на нежитлове приміщення (будинок культури) загальною площею 1025, кв.м. по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 101).

Правовою підставою для накладення арешту на нежитлове приміщення, яка визначена в ухвалі слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 вересня 2024 року, є необхідність його збереження як речового доказу. Арешт на майно накладений із установленням заборон його відчуження та розпорядження ним із залишенням повноваження його використовувати.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів.

За змістом положень ст.2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість (необґрунтованість) накладеного арешту та наявність (відсутність) підстав для його подальшого застосування в залежності від того, на яку підставу вказує заявник.

У клопотанні фактично вказується на необґрунтованість накладеного арешту та втрату потреби арешту майна, що обумовлює межі дослідження і оцінки обставин справи слідчим суддею у цьому провадженні.

Обґрунтованість накладення арешту обумовлюється наявністю підстав для накладення арешту; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, з заявленою у клопотанні про його арешт, метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди); обґрунтованістю належності майна певній особі; належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про його арешт; розумністю і співмірністю арешту.

Водночас, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду у спірних правовідносинах. Зважаючи на приписи ст. 309 та ст. 174 КПК України, а також вимоги принципу res judicata, слідчий суддя доходить висновку, що одна і та ж підстава для скасування арешту майна не може бути предметом неодноразового розгляду різними судами (слідчими суддями).

Реалізація права на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна обумовлена не тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим заходом забезпечення кримінального провадження.

Інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст. 174 КПК України необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому.

Заявник наголошує на необґрунтованості арешту майна, фактично посилаючись на невмотивованість висновків слідчого судді, висловлених в ухвалі про арешт майна 28 вересня 2023 року. Такі недоліки судового рішення можуть бути усунуті в ході судового провадження з його перегляду за відповідною апеляційною скаргою.

Директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Технопарк Проскурів» ОСОБА_5 оскаржувала ухвалу про накладення арешту на указане майно до Хмельницького апеляційного суду. Інтереси товариства представляла адвокат ОСОБА_3 .

За наслідками апеляційного перегляду ухвала слідчого судді про арешт майна 21.06.2024 була залишена без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Отже, обґрунтованість накладення арешту перевірялася апеляційною інстанцією і нею була підтверджена. Нових обставин, які б свідчили на користь необґрунтованості арешту і не були предметом дослідження слідчим суддею та суддями апеляційної інстанції при вирішенні питання про арешт майна, представник власника майна не надає.

З огляду на наведене, слідчий суддя відхиляє викладені адвокатом ОСОБА_3 і висловлені в судовому засіданні аргументи стосовно необґрунтованості накладення арешту.

Стосовно заявленої втрати потреби в арешті майна як підстави для його скасування, слідчий суддя звертає увагу на таке.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт на майно може бути накладено з метою збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Відповідно до частини першої зазначеної статті речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Заявник указує на невідповідність приміщення будинку культури по АДРЕСА_1 критеріям речових доказів.

Однак, як свідчать матеріли клопотання та на це звертав увагу і апеляційний суд під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді про арешт майна, у матеріалах кримінального провадження містяться документи, які свідчать про те, що вказаний об`єкт нерухомого майна, що підлягає передачі до комунальної власності територіальної громади міста Хмельницького, неодноразово, у період 2008-2020 років, усупереч вимогам діючого законодавства, реєструвався за ПАТ «Проскурів» і за судовими рішеннями такі незаконні реєстрації права власності були скасовані.

Так, рішенням господарського суду Хмельницької області від 11.02.2008 у справі №11/616 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 позов ВАТ «Проскурів» задоволено та визнано за ним право власності на приміщення будинку культури загальною площею 1025 кв.м, розташованого у АДРЕСА_1 .

За касаційним поданням прокурора Хмельницької області, вказане рішення у справі №11/616 скасоване постановою Вищого господарського суду України від 15.04.2009.

Скасовуючи зазначене рішення суду, Верховний Суд України вказав, що «приміщення вказаного клубу є об`єктом соціальної сфери, яке, в силу статті 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», відноситься до комунальної власності», у зв`язку із чим порушено права та інтереси Хмельницької міської ради, яку не було залучено до участі у справі.

Однак, у подальшому прокурором встановлено, що скориставшись періодом часу від задоволеного рішенням суду від 11.02.2008 свого позову, до моменту прийняття Верховним Судом України постанови за касаційним поданням прокурора на вказане незаконне рішення, ВАТ «Проскурів» 31.03.2008 неправомірно зареєструвало за собою право власності на вказане приміщення, на підставі скасованого рішення господарського суду Хмельницької області від 11.02.2008, у зв`язку із чим, прокурором подано адміністративний позов про скасування даної реєстрації права власності.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 02.08.2011 у справі №2а/2218/4127/11 адміністративний позов прокурора задоволено, реєстрацію права власності ВАТ «Проскурів» на приміщення клубу, площею 1025 м.кв., по вул. Кам`янецькій у м. Хмельницькому, в Єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно скасовано. Вказане судове рішення набрало законної сили (https://reyestr.court.gov.ua/).

Отже, цими судовими рішеннями спростовано презумпцію правомірності набуття ВАТ «Проскурів», правонаступником якого є ПАТ «Проскурів», права приватної власності на будинок культури.

Згідно з актом від 08.02.2022, встановлено, що державним реєстратором, при здійсненні державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення (будинок культури), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та внесенні запису до Державного реєстру за ПАТ «Проскурів» за №36489412, порушено вимоги статей 10, 18, 24, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також пункти 6, 9, 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, вимоги абз.1 п.12 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 26.10.2011 №1141, що діяли на момент вчинення реєстраційних дій.

Зокрема, встановлено, що державний реєстратор відповідно до п.4 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» мав відмовити ПАТ «Проскурів» у державній реєстрації вказаного об`єкту, оскільки подані заявником документи (технічний паспорт, виготовлений приватним підприємством «Еверест Експерт» та договір купівлі-продажу акцій у порядку відкритої підписки від 24.04.1999 №11), не давали змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав товариства на вказане нерухоме майно (акт камеральної перевірки та Наказ Міністерства Юстиції України №447/5 від 09.02.2022 про застосування до державного реєстратора ОСОБА_6 заходу відповідальності за допущені порушення законодавства у сфері державної реєстрації.

З огляду на викладене, аргументи адвоката ОСОБА_3 у клопотанні та судовому засіданні про те, що указане майно було передано ПАТ «Проскурів» Товариству з обмеженою відповідальністю «Технопарк Проскурів» 01.06.2020 - задовго до звернення заступника керівника Окружної прокуратури м.Хмельницького із позовом в інтересах держави до ПАТ «Проскурів» про скасування державної реєстрації на це майно та повернення його територіальній громаді в особі Хмельницької міської ради, а державна реєстрація прав не є підставою для набуття права власності а лише є його підтвердженням, не можуть слугувати підставою для скасування арешту.

У зв`язку із викладеним, слідчий суддя відхиляє аргументи представника заявника про те, що арешт на майно у кримінальному провадженні не може слугувати заходом забезпечення позову у межах господарської справи.

Слідчий суддя зауважує, що повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні правових підстав та оцінки обставин, які заявник наводить у якості аргументів для скасування арешту.

З огляду на викладене, доводи адвоката ОСОБА_3 про надуманість кримінального провадження та обґрунтування розслідування у ньому пов`язаністю із господарськими спорами щодо указаного майна, відкриттям процедури банкрутства ПАТ «Проскурів», яка була у подальшому скасована касаційним судом, слідчий суддя до уваги не бере при вирішення цього клопотання.

Із цих підстав, аргументи представника заявника про правомірність та законність дій державного реєстратора Маківської сільської ради Маківської ОТГ з приводу реєстрації права власності на приміщення будинку культури по АДРЕСА_1 за ТОВ «Технопарк Проскурів», не є тими обставинами, які має установлювати слідчий суддя під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, оскільки це відноситься до предмету доказування у кримінальному провадженні, що є обов`язком сторони обвинувачення.

Також слідчий суддя звертає увагу, що питання про скасування майна неодноразово вирішувалось слідчими суддями 06.06.2024, 24.07.2024, нових обставин для скасування арешту, які би не були предметом оцінки слідчими суддями, заявник не зазначає.

На теперішній час провадження у справі не закінчене, проводиться досудове розслідування, вирішується питання про призначення оціночної експертизи указаного об`єкта нерухомого майна.

Зважаючи на те, що арештоване майно має статус речового доказу у цьому кримінальному провадженні та наявна подальша необхідність його арешту в цілях кримінального провадження, внаслідок відсутності умов, визначених статтею 174 КПК для скасування арешту майна, про які зазначає представник, підстав для задоволення клопотання немає.

Керуючись ст.ст. 110, 174 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання представника ТОВ «Технопарк Проскурів» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000044,відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя