Справа № 646/5234/24
№ провадження 1-кп/646/825/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

а участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Харкова кримінальне провадження № 0000379 від 27.03.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ківшарівка Куп`янського району Харківської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , 27 березня 2024 року, в період часу з 09 години 30 хвилин по 10 годину 30 хвилин, під час дії воєнного стану поширеного на території України, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 «про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який в подальшому продовжувався, перебуваючи у приміщенні відділенні «Укрпошти», за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, підійшов до стільця, призначеного для відвідувачів вказаного відділення пошти, звідки таємно викрав рюкзак «Fjall Raven», залишений потерпілим на час його перебування у відділенні, всередині якого знаходився портативний зарядний пристрій «Xiaomi», місткістю 10000 мА, та інші речі, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1290 гривень 16 копійок.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник з метою подальшого обернення викраденого майна на власну користь, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1290 гривень 16 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої в умовах воєнного стану.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

Потерпілий, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та просив закрити кримінальне провадження відносно нього.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 27.03.2024 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, внаслідок вчинення якого потерпілому ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду у розмірі 1290,16 грн.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

В 2024 році розмір податкової соціальної пільги складає 3028 грн. х 50 % = 1514 грн.

Таким чином, після набрання чинності Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 викрадення чужого майна є кримінально караним діянням, якщо його вартість становить понад два неоподатковуваних мінімумів доходів, а саме: в 2024 році 1514 грн. х 2 = 3028 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за крадіжку настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення..

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 року у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

За правилами ст. 5 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року має зворотну дію у часі.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, які були вчинені у 2024 році, розмір матеріальної шкоди за вчинення якого не перевищував 3028 грн., тому після набрання чинності Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024 вказане діяння вже не є кримінально-карним.

Пункт 4-1 частини 1 статті 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За встановлених обставин, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 284, 369-372, 376, 392 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити кримінальне провадження № 0000379 від 27.03.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Стягнути ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 2992 від 11.04.2024 року у розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп.

Речові докази: рюкзак «Fjall Raven», портативний зарядний пристрій «Xiaomi», місткістю 10000 мА вважати повернутими потерпілому ОСОБА_5 згідно розписки.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1