27.09.2024
Справа № 642/1256/23
Провадження № 1-в/642/103/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше в силу вимоги ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 22.03.2023 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст.126-1 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, із застосуванням п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 22 березня 2023 року ОСОБА_3 був засуджений за ст.126-1 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цьому органу про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

18.07.2024 начальник Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 звернулась до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного вироком покарання засудженого ОСОБА_3 , посилаючись на те, що покладені на нього судом обов`язки він виконує не повністю.

В обґрунтування подання зазначено, що 03.05.2023 до Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області на виконання надійшла копія вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 22.03.2023 року відносно ОСОБА_3 . 10.05.2023 року ОСОБА_3 був поставлений на облік, та ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання та попереджений, що у разі невиконання обов`язків, покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що спричинило за собою притягнення до адміністративної відповідальності, матеріали відносно нього будуть направлені до суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття призначеного судом покарання. 10.05.2023 була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію засудженим - перший, другий та третій понеділок кожного місяця. Однак ОСОБА_3 не виконує в повному обсязі обов`язки, покладені на нього вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 22.03.2023 року, а саме: 07.08.2023, 18.03.2024, 01.04.2024, 15.04.2024, 06.05.2024, 20.05.2024, 03.06.2024, 17.06.2024, 01.07.2024, 15.07.2024 не з`явився для реєстрації до Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області та неодноразово був попереджений про наслідки невиконання ним покладених вироком суду обов`язків.

Тому ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив, довіру суду не виправдав, що може привести до скоєння повторного злочину, що стало підставою для звернення до суду з поданням.

У судові засідання 13.09.2024, 23.09.2024 представник органу пробації не з`явився, про дату, час та місце розгляду подання був повідомлений належним чином, про що свідчить його особистий підпис в явочному листі, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Прокурор в судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, просив не скасовувати звільнення від відбування покарання, надав медичну документацію та довідку з в/ч НОМЕР_1 , що перебуває на військовій службі з 22.08.2023 за мобілізацією, запевнив суд, що зробив для себе висновки та більше не буде порушувати умови та порядок відбування покарання з випробуванням.

Згідно із ч.5 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 22.03.2023 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі. В силу ст.75 КК України ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цьому органу про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим.

Відповідно до частини 1 статті 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Частиною 1 статті 166 КВК України встановлено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно з ч.2 ст.166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною 2 статті 78 КК України передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 3 ст. 166 КВК України систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, враховуючи, ст. 166 КВК України, ст. 537 КПК України та принципи кримінального судочинства, подання органу пробації має бути обґрунтованим та підтвердженим належними доказами.

Суд вважає за необхідне зазначити, що матеріали особової справи № 61/2023 відносно ОСОБА_3 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення ним від виконання покладених судом обов`язків та не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, а наявність сумнівів не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Згідно довідки УІАП ГУНП України в Харківській області від 17.07.2024 року засуджений ОСОБА_3 в період іспитового строку до кримінальної відповідальності не притягувався.

Адміністративних чи кримінальних правопорушень за час іспитового строку ОСОБА_3 не вчиняв.

Таким чином, судом встановлено, що за час іспитового строку засуджений ОСОБА_3 до адміністративної та/або кримінальної відповідальності не притягувався, адміністративні стягнення відсутні, а крім того, фактів, які б свідчили про небажання засудженого стати на шлях виправлення судом не встанвлено.

З огляду на зазначене, суд вважає, що подання начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання не підлягає задоволенню.

Крім того, неявка в судове засідання належним чином повідомленого про дату та час розгляду подання представника органу пробації, свідчить про фактичне не підтримання подання та не доведення зазначених в ньому обставин, та оцінюється судом як підстава для відмови в задоволенні такого подання.

Керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, ст. 166 Кримінально-виконавчого Кодексу України, суд ,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 22 березня 2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для відбування призначеного покарання - відмовити.

Особову справу засудженого ОСОБА_3 повернути до Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала може були оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1