Провадження № 1-кп/522/3081/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000509 від 13.04.2024 року, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Первомайськ, Луганської області, з середньою освітою, непрацевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.02.2017 Київським районним судом міста Одеси за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 27.03.2018 Київським районним судом міста Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

- 13.12.2018 Київським районним судом міста Одеси за ч. 2 ст. 289 КК України та на підставі ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 24.01.2024 Київським районним судом міста Одеси за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, який ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.05.2024 скасований в частині призначеного покарання, та ухвалено вирок за яким призначено покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- 02.07.2024 Київським районним судом міста Одеси за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ч. 3 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворим покаранням за цим вироком, менш суворого за вироком Одеського апеляційного суду від 22.05.2024, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

20.08.2024 Київським районним судом міста Одеси за ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи про те, що Указом Президента України та Верховного Головнокомандувача Збройних сил України від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IХ введено воєнний стан на всій території України, дію якого, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2024 № 3564-IX, продовжено з 14.02.2024 строком на 90 діб, а також що було посилено кримінальну відповідальність за вчинення корисливих злочинів проти власності відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 29.03.2024 о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 знаходячись в квартирі ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , побачив на поличці біля вхідних дверей ключі від іншої квартири, у зв`язку з чим у нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Для реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_3 взяв вищевказані ключі від квартири АДРЕСА_3 , а також ключі доступу чорного кольору до автомобілю марки «Jaguar» та діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і останні носять таємний характер, з метою проникнення до житла, шляхом підбору ключів до дверей квартир будинку за адресою: АДРЕСА_4 , відчинив двері квартири АДРЕСА_4 вищевказаного будинку, де проживає (орендує) ОСОБА_6 та проник до приміщення житла, де таємно викрав майно належне останньому, а саме: грошові кошти в розмірі 500 ils (нові ізраїльські шекелі), станом на 29.03.2024 відповідно до курсу НБУ - 1 шекель становить 10,6 грн, що в загальному становить 5300 грн; золоту обручку, вартістю 2000 грн.

Заволодівши вказаним чужим майном та завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 7300 грн, ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до житла, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , а також документів, що стосуються особи обвинуваченого та заходів забезпечення кримінального провадження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся та вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті. ОСОБА_3 пояснив, що дійсно умисно вчинив інкриміноване йому правопорушення з корисливих мотивів, в той період орендував квартиру та побачив у власниці ключі від чужої квартири, взяв їх та шляхом підбору квартир в будинку проник до чужої квартири та скоїв крадіжку

Потерпіла особа ОСОБА_6 в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового провадження повідомлявся належним чином.

Приймаючи до уваги вищенаведене, судом встановлено, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України повністю доведена та підтверджена матеріалами провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до житла, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18)).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. ОСОБА_3 пояснив суду, що вчинив злочин з корисливих мотивів.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Пунктом 3 частини 1 статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Інкриміноване ОСОБА_3 правопорушення відноситься до тяжкого злочину, згідно зі ст.12 КК України. Злочин було вчинено з прямим умислом та корисливим мотивом. Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 завдано майнову шкоду на суму 7300,00 гривень.

З урахуванням вищенаведеного, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів,суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства та вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також соціальної реабілітації.

Крім того, дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

В ході судового розгляду встановлено, що вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.08.2024 р. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, на підставі яких призначено йому покарання у виді: за ч.1 ст.357 - обмеження волі на строк один рік, за ч.4 ст.185 - позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів визначено покарання ОСОБА_3 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Київського районного суду м.Одеси від 02.07.2024, більш суворим, призначеного цим вироком, і призначено покарання ОСОБА_3 остаточно у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Визначаючи порядок та принцип призначення покарання обвинуваченому суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185КК України вчинено обвинуваченим ОСОБА_3 до постановлення вироку Київського районного суду м. Одеси від 20.08.2024 р., а тому покарання необхідно призначити з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України.

Відповідно до частини 4 статті 70 КК України передбачено, що за правилами передбаченими в частинах першій третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Під час судового розгляду запобіжний захід в даному кримінальному провадженні не обирався.

Питання про речові докази, процесуальні витрати та цивільних позов, суд вирішує в порядку ст.100, 124, 129 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні становлять 240,99 гривень, а саме за залучення спеціаліста КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (Центр «077»), суд стягує з ОСОБА_3 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 129, 349, 368, 373-374, 376, 392-395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 (п`ять) років 11 (одинадцять місяців).

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначеного за цим вироком та вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.08.2024 року, призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_3 відбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.08.2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави Україна судові витрати по кримінальному провадженню суму у розмірі 240 (двісті сорок) гривень 99 (дев`яносто дев`ять) копійок.

Речові докази:

- зв`язку ключів у кількості 3х штук, ключ до автомобілю чорного кольору із надписом «JAGUAR», магнітний ключ чорного кольору, які передано потерпілому на відповідальне зберігання вважати повернутим за належністю;

- цифровий диск та DVD-R диск з записами з камер відеоспостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1