Номер провадження:1-кп/521/1963/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА

Дата і місце постановлення ухвали:

27 листопада 2024 року, м. Одеса.

Назва та склад суду, секретар судового засідання:

Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2

Найменування (номер) кримінального провадження:

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001313 від 15.09.2023 року.

Прізвище, ім`я і по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місця проживання:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сімферополь, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення:

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

Прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєї ініціативи воно розглядається:

Суд, відповідно до ч.3 ст. 479-2 КПК України поставив на обговорення учасників судового провадження питання, щодо закриття кримінального провадження.

Обвинувачений у судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні просив закрити кримінальне провадження, у зв`язку з внесенням змін до кодексу про адміністративні правопорушення.

Встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів:

ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, що підтверджується обвинувальним актом.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався:

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року у ст. 51 КпАП України якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до ст. 51 КпАП України, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином вбачається, що ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року, скасовує кримінальну відповідальність, тож поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом.

При цьому, визначення суми, яка дорівнює 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, здійснюється виходячи з розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Так, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 , 12.09.2023 року скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 500 гривень.

Відповідно до Податкового кодексу України та ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність у 2023 році становила 2684 гривні.

Таким чином, ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року скасовує кримінальну відповідальність за скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення 12.09.2023 року.

При цьому, відповідно до п.4-1 ч.1 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч.3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

У судовому засіданні обвинувачений надав свою згоду на закриття кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає за необхідне кримінальне провадження закрити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Висновки суду:

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення 12.09.2023 року за ч.2 ст. 190 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України закрити, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження:

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення, а особою яка перебуває під вартою з дня отримання копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1