Справа № 387/446/24
Провадження № 1-кп/392/224/24

У Х В А Л А
23 липня 2024 рокуМаловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: Головуючої судді: ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
представника потерпілої ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
секретар ОСОБА_7 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Мала Виска Кіровоградської області
У судовому засіданні прокурором подано клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, яке він обгрунтовує тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України, тобто скоїв суспільно-небезпечне кримінальне правопорушення, за яке санкція статті передбачає покарання у виді 5 років позбавлення волі. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, а тому просить суд обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, з покладенням відповідних обов`язків.
Потерпіла та представник потерпілої підтримали клопотання прокурора. Потерпіла зазначила, що вона та всі жінки, які працюють разом з нею в ДЕПО та проживають поряд, бояться обвинуваченого. Вона зверталася до керівника з проханням створення їй належних умов праці, адже вони з обвинуваченим працюють в одній організації.
Захисник обвинуваченого просив суд задовільнити клопотання прокурора частково, обравши запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, враховуючи, що за три місяці розгляду кримінального провадження обвинуваченим не було допущено жодного порушення та аморальних вчинків чи то спілкування з потерпілою. Щодо боязні спілкування потерпілої з обвинуваченим то дійсно не заперечують, що потерпіла зверталася до керівника з приводу обмежень у спілкуванні, обвинувачений теж звертався з таким же клопотанням. Обвинувачений намагається врегулювати з потерпілою дане питання шляхом відшкодування завданої шкоди. Щодо наявності ризиків то зазначив, що жодних порушень як на досудовому слідстві так і під час судового розгляду обвинувачним не допущено, останній забезпечує належну процесуальну поведінку, визнає свою вину, на потерпілу наміру впливати з метою зміни показань не має, лише має намір відшкодувати завданні збитки через представника, свідків події немає, отже не може бути впливу. Обвинувачений намагається спокутувати свою провину. Щодо ризику вчинення нового кримінального правопорушення такий ризик наявний, оскільки кожна особа можу вчинити як умисний так і не умисне правопорушення. Крім того вказав, що виклад обвинувачення не відповідає дійсним обставинам, що буде встановлюватися в судовому засіданні.
Обвинувачений підтримав захисника.
Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Згідно ч.1,2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно приписів статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.
Відповідно до ч.1,2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Отже вирішуючи питання доцільності обрання запобіжного заходу обвинуваченому суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України, яке кваліфіковано як згвалтування. Санкція даної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі від трьох до п`яти років.
Обвинувачений одружений та має на утриманні малолітню дитину, працює машиністом електровозу ТЧ-4 "Локомотивне ДЕПО ст. Помічна, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.
У судовому засіданні прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, адже прокурор подане клопотання обгрунтовує лише встановленням наявності ризиків під час досудового розслідування та тяжкістю обвинувачення.
З урахуванням приписів ст. 194 КПК України та того, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, при цьому свою вину визнає у скоєнні інкримінуємого йому кримінального правопорушення, з урахуванням характеризуючих даних, тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у скоєнні якого він обвинувачується, наявність у нього родини, утриманців та постійного місця роботи, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.
Отже, з метою забезпечення під час судового розгляду покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Керуючись статтями 177,178,179, 194,331,369,372 КПК України,
Клопотання прокурора задовільнити частково.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 днів, тобто з 23.07.2024 року по 20.09.2024 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , строком до 20.09.2024 року, наступні обов`язки:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
3) заборонити обвинуваченому спілкуватися з потерпілою ОСОБА_4 та не наближатися до неї на відстані 500 метрів.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.
Ухвала набирає законної сили після її оголошення та оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде складено до 27.07.2024 року і оголошено учасникам судового провадження о 10 год 26.07.2024 року.
Суддя ОСОБА_1