Справа №165/1013/19
Провадження №1-кп/155/19/24
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття кримінального провадження

07 листопада 2024 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Горохів обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001295 від 19 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Червоноград Львівської області, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше несудимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 384 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Горохівського районного суду Волинської області перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 384 КК України.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 , виконуючи згідно з наказом №129-к від 30 червня 2016 року обов`язки директора відокремленого підрозділу «Шахта №9 «Нововолинська» державного підприємства «Волиньвугілля», а в подальшому згідно з наказом №237-к від 14 грудня 2016 року, перебуваючи на посаді директора вказаного відокремленого підрозділу, будучи відповідно до Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 2001 року із змінами та доповненнями, Колективного договору відокремленого підрозділу «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» із змінами та доповненнями, Положення про відокремлений підрозділ «Шахта №9 «Нововолинська» державного підприемства « Волиньвугілля », затвердженого 12 травня 2006 року Генеральним директором ДП «Волиньвугілля», погодженого Міністерством вугільної промисловості України та Волинським теркомом профспілок працівників вугільної галузі, службовою особою, наділеною адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе та інших фізичних осіб - ОСОБА_6 та ? ОСОБА_7 , використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, в порушення вимог пп. б п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2006 року №1673 «Про стан фінансово-бюджетної дисципліни, заходи щодо посилення боротьби з корупцією та контролю за використанням державного майна і фінансових ресурсів» щодо обмеження витрат на придбання та утримання легкових автотранспортних засобів з урахуванням того, що їх використання повинне здійснюватися тільки з метою поїздок, пов`язаних із службовою діяльністю посадових осіб суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а також всупереч п. 8.5 Колективного договору ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» (з подальшими змінами та доповненнями), відповідно до якого доставка працівників на роботу із роботи має здійснюватися службовим автотранспортом за умови знаходження підприємства на відстані більше 3 км від населеного пункту (мікрорайону) і відсутності інших видів громадського транспорту, протягом періоду з 26 вересня 2016 року по 01 вересня 2018 року, відповідно до подорожніх листів, використовував службовий автомобіль марки «SKODA SUPERB», державний номер НОМЕР_1 , який являвся орендованим транспортним засобом, для поїздок з місця роботи у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», розташованому селі Литовеж Іваничівського району Волинської області, до місця проживання у місті Червоноград Львівської області, та у зворотному напрямку, внаслідок чого підприємством списано паливо-мастильних матеріалів на поїздки, не пов`язані зі службовою діяльністю підприємства, з 26 вересня 2016 року по 31 грудня 2017 року на суму 15282,65 гривні, з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року на суму 60380,87 гривень та з 01 січня 2018 року по 01 вересня 2018 року на суму 23018,71 гривень, чим ДП «Волиньвугілля» було завдано істотної шкоди на загальну суму 98682 гривні 23 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе та інших фізичних осіб використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом інтересам юридичної особи, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Крім того, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 , будучи звільненим наказом в.о. генерального директора ДП «Волиньвугілля» №126-к від 10 вересня 2018 року із займаної директора відокремленого підрозділу «Шахта №9 «Нововолинська» державного підприємства «Волиньвугілля», не являючись службовою особою, будучи 20 жовтня 2018 року повідомленим про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, діючи умисно, за попередньою змовою з двома особами, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, з метою приховати факт зловживання своїм службовим становищем під час перебування на посаді директора вказаного відокремленого підрозділу і тим самим уникнути кримінальної відповідальності та в подальшому подати завідомо недостовірні і підроблені докази, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, у достовірно не встановлені досудовим розслідуванням час та місці, приблизно в період жовтня-листопада 2018 року, посвідчив своїм підписом та затвердив печаткою відокремленого підрозділу «Шахта №9 «Нововолинська» державного підприємства «Волиньвугілля» у графі «Затверджую» та у графі «Директор шахти», тим самим підробивши офіційні документи, а саме: Положення про використання транспорту для доставки працівників до роботи (і назад) від 29 вересня 2016 року та Наказ №223 від 29 вересня 2016 року «Про затвердження Положення про використання транспорту для доставки працівників до роботи (і назад)», зміст яких повністю не відповідав дійсності, та які встановлювали порядок та надавали право використання службового автомобіля марки «SKODA SUPERB», державний номер НОМЕР_1 , для поїздок з місця роботи у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», розташованому в селі Литовеж Іваничівського району Волинської області, до місця проживання у місто Червоноград Львівської області і у зворотному напрямку.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у підробленні офіційного документа, який видається підприємством і який надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Також, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 12 листопада 2018 року в місті Нововолинськ, будучи 20 жовтня 2018 року офіційно повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою приховати факт зловживання своїм службовим становищем і тим самим уникнути кримінальної відповідальності, під час проведення допиту в якості підозрюваного, подав органу, що здійснює досудове розслідування, завідомо недостовірні та підроблені докази своєї невинуватості а саме: копії Положення про використання транспорту для доставки працівників до роботи (і назад) від 29 вересня 2016 року та Наказу №223 від 29 вересня 2016 року «Про затвердження Положення про використання транспорту для доставки працівників до роботи (і назад)», які насправді у вказаний період не видавались та на ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» не діяли, зміст яких повністю не відповідає дійсності, тим самим штучно створив докази захисту.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у поданні завідомо недостовірних та підроблених доказів, поєднаних зі штучним створенням доказів захисту, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

28 жовтня 2024 року до суду надійшло письмове клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. Клопотання мотивоване тим, що відповідно до ч.4 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 384 КК України належать до нетяжких злочинів, встановлений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України п`ятирічний строк давності щодо цих злочинів минув. Перебіг давності у кримінальному провадженні не зупинявся. Свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив звільнити його від кримінальної відповідальності з підстав, викладених у клопотанні, та закрити відносно нього кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності. Вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 384 КК України, не визнав.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд задовольнити клопотання обвинуваченого та звільнити останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечив щодо клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Ствердив, що перебіг давності у кримінальному провадженні не зупинявся, ОСОБА_4 не ухилявся від досудового розслідування або суду, іншого кримінального правопорушення не вчинив - вирок суду про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення відсутній.

Заслухавши позицію учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд доходить до наступного висновку.

Приписами ст. 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України питання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1)два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2)три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3)п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочин, крім випадку, передбаченого у п. 2 цієї частини;

4)десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5)п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Зміст наведеної норми свідчить про те, що підстави для звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючі.

Водночас, згідно із ч. 2, 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, за змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ст. 49 КК України, та за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Отже, наявність вищезазначених умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом, не передбачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України обчислення строку давності починається з дня скоєння злочину. Часом скоєння злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або допущення бездіяльності. Отже, днем скоєння злочину, за ст. 49 КК України, слід уважати добу, до закінчення якої особою було вчинено дію або допущено бездіяльність, які є ознаками об`єктивної сторони складу злочину.

Із обвинувального акта вбачається, що період вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, сторона обвинувачення встановила з 26 вересня 2016 року по 01 вересня 2018 року; часом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, стороною обвинувачення встановлено листопад 2018 року, а кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України - 12 листопада 2018 року. Отже, на час постановлення ухвали минуло більше ніж п`ять років з зазначених дат.

Судом не було здобуто доказів щодо ухилення обвинуваченого від досудового слідства чи суду у даній справі, а також вчинення ним протягом цих строків нового кримінального правопорушення (злочину), а відтак перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності у розумінні ст. 49 КК України не зупинявся і не переривався.

Судом також встановлено, що обвинувачений будь-якого нового злочину не вчинив, оскільки прокурором не надано суду вироку щодо ОСОБА_4 , яким би його було визнано винуватим у вчиненні нового злочину.

При цьому, обвинуваченому відповідно до вимог ч. 3 ст. 285 КПК України роз`яснено судом, що закриття кримінального провадження з наведених підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав.

Під час судового розгляду клопотання обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що розуміє свої права, підтримав клопотання та просив звільнити його від кримінальної відповідальності, вину не визнав, при цьому тверджень щодо його реабілітації не висловлював.

Таким чином, невизнання ОСОБА_4 вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності, не є правовою підставою для відмови у задоволенні клопотання обвинуваченого про таке звільнення.

Аналогічна позиція висловлювалась у постанові Верховного Суду колегією суддів Касаційного кримінального суду від 26 березня 2020 року у справі №730/67/16-к.

Враховуючи викладене, перевіривши матеріали кримінального провадження та надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 384 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» №3 від 31 березня 1989 року із змінами, у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Відтак, цивільний позов прокурора Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_8 , який діє в інтересах держави в особі Державного підприємства «Волиньвугілля» до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення слід залишити без розгляду.

Крім того, беручи до уваги, що особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Такий висновок суду відповідає висновкам, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі №203/241/17.

З врахуванням вищенаведеного, витрати на проведення експертиз у даному кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, арешт на майно не накладався.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, 286, ч. 3 ст. 288 КПК, ст. 49 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 384 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 384 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001295 від 19 жовтня 2018 року - закрити.

Цивільний позов прокурора Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_8 , який діє в інтересах держави в особі Державного підприємства «Волиньвугілля» до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення - залишити без розгляду

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: копія положення про відокремлений підрозділ «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвуглілля»; копія розпорядження в.о. Генерального директора ДП «Волиньвугілля» №30 від 26 вересня 2016 року про передачу орендованого легкового автомобіля марки «SKODA SUPERВ», державний номер НОМЕР_2 у розпорядження ВП «Шахта №9 «Нововолинська»; копія наказу в.о. Генерального директора ДП «Волиньвугілля» №228 від 30 вересня 2016 року «Про приймання та закріплення легкового автомобільного транспорту»; висновок автотоварознавця від 13 вересня 2016 року №16; інвентарна картка обліку основних засобів; Акт №9 приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 26 вересня 2016 року; Акт №10 приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 26 вересня 2016 року; копія договору оренди транспортного засобу від 26 вересня 2016 року зареєстрованого в реєстрі за №2821; відомості про нарахування орендної плати за користування автомобілем «SKODA SUPERВ», державний номер НОМЕР_2 ; лімітна картка № 451 на відпуск матеріалів за вересень 2016 року з дорожніми листками №1-5; лімітна картка № 524 на відпуск матеріалів за жовтень 2016 року з дорожніми листками №6-26; лімітна картка № 526 на відпуск матеріалів за листопад 2016 року з дорожніми листками №27-48; лімітна картка № 610 на відпуск матеріалів за грудень 2016 року з дорожніми листками №49-69, 70; лімітна картка № 92 на відпуск матеріалів за січень 2017 року з дорожні листками №71-90; лімітна картка № 86 на відпуск матеріалів за лютий 2017 року з дорожніми листками № 91-110 ; лімітна картка № 140 на відпуск матеріалів за березень 2017 року з дорожніми листками №111-132; лімітна картка №194 відпуск матеріалів за квітень 2017 року з дорожніми листками №133-153; лімітна картка №248 на відпуск матеріалів за травень 2017 року з дорожніми листками №154-173; лімітна картка №301 на відпуск матеріалів за червень 2017 року з дорожніми листками №155-175; лімітна картка №357 на відпуск матеріалів за липень 2017 року з дорожніми листками №176-196; лімітна картка №416 на відпуск матеріалів за серпень 2017 року з дорожніми листками №197-218; лімітна картка №473 на відпуск матеріалів за вересень 2017 року з дорожніми листками №219-239; лімітна картка №532 на відпуск матеріалів за жовтень 2017 року з дорожніми листками №240-261; лімітна картка №587 на відпуск матеріалів за листопад 2017 року з дорожніми листками №262-283; лімітна картка №642 на відпуск матеріалів за грудень 2017 року з дорожніми листками №284-303; лімітні картки за січень-серпень 2018 року з дорожніми листками №304-145; договір поставки №61 від 19 вересня 2016 року; договір №55 ОБКПК-0205 від 26 жовтня 2016 року; копії наказів №113 від 24 квітня 2017 року, №247 від 01 листопада 2017 року, №108 від 23 квітня 2018 року, №228 від 30 вересня 2016 року; розпорядження №20 від 16 червня 2017 року №8 від 15 лютого 2018 року; акт на списання від 29 вересня 2017 року; дефектна відомість від 29 вересня 2017 року; акт на списання від 30 жовтня 2017 року; дефектна відомість від 30 жовтня 2017 року; акт на списання від ... квітня 2018 року; дефектна відомість до акту списання; прибуткові ордери за 2016 рік №№813, 864, 890, 837, 841, 926, 964 944, 908, 892, 990, 1186, 1098 з додатками - видаткові накладні; прибуткові ордери за 2017 рік №№85, 221, 420, 526, 631, 740, 856, 995, 1178, 1301 з додатками - видаткові накладні; авансові звіти за вересень-грудень 2016 року; відомість 3,2 за вересень-грудень 2016 року; відомість 3,2 за січень-грудень 2017 року; відомість 3,2 за вересеньгрудень 2018 року; звіти про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт на автомобіль марки «SKODA SUPERВ», державний номер НОМЕР_2 в період часу з 2017 по 31 серпня 2018 року; наказ ВП «Шахта №9 «Нововолинська» №223 від 29 вересня 2016 року «Про затвердження Положення про використання транспорту для доставки працівників до роботи (і назад)», який підписаний директором шахти ОСОБА_4 , який внесений заступником директора з матеріально-технічного постачання, господарських і соціальних питань ОСОБА_9 , погоджений начальником розрахункового відділу ОСОБА_10 та головним бухгалтером ОСОБА_11 ; Положення про використання транспорту для доставки працівників до роботи (і назад), затвердженого 29 вересня 2016 року директором ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ОСОБА_4 , де містяться підписи заст. Директора з МТП, госп. та соціальних питань ОСОБА_9 та головного бухгалтера ОСОБА_11 ; ксерокопія графіку руху автобусів ВП «Шахта №9 «НВ» де міститься погодження в.о. директора ВП шахти №9 «НВ» ОСОБА_12 , директором з кадрів, соціальних питань та транспорту ОСОБА_13 , заступником директора з господарських та матеріально-технічних питань і транспорту ОСОБА_14 , директором ПП «Сам-Моторс» ОСОБА_15 ; Журнал реєстрації наказів директора шахти з основної діяльності по ВП «Шахта №9 «Нововолинська», який прошито та пронумеровано, від 02 січня 2013 року по 30 грудня 2016 року, заповнений до 97 сторінки (включно); Журнал реєстрації наказів директора шахти з основної діяльності по ВП «Шахта №9 «Нововолинська», який прошито та пронумеровано на 93 аркушах від 05 січня 2017 року по 28 листопада 2018 року заповнений до 30 сторінки (включно), багатофункціональний пристрій «HP Laser Jet PRO», а також оборотно-сальдові відомості та журнали-ордери по рахунку №92 з 26 вересня 2016 року по 01 вересня 2018 року; оборотно-сальдові відомості по рахунку №203 з 26 вересня 2016 року по 01 вересня 2018 року; оборотно-сальдові відомості та відомості 3,5 по рахунку №685 з 26 вересня 2016 року по 01 вересня 2018 року; видаткові касові ордери за оренду автомобіля в період часу з листопада 2016 року по серпень 2018 року, що були передані на зберігання в камеру схову Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області - повернути у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля»;

системний блок комп`ютера з маркувальним позначенням «А84674-001» та жорсткі магнітні диски марки «Samsung, SP4002H» з серійним № 0524J1FTC45834 , ємністю 40 ГБ вказаного комп`ютера, головна книга ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» за 2016 рік; головна книга ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» за 2017 рік, що були передані на зберігання уповноваженим представникам ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» - залишити у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля»;

оптичний DVD-диск для лазерних систем зчитування з виявленими даними, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження;

додаткові документи згідно з описом, наведеним в ухвалі суду від 07 березня 2024 року, які знаходяться в опечатаному пакеті Головного слідчого управління Національної поліції України №INZ4038353 з биркою «Львівський НДІ судових експертиз Волинське відділення ОБ`ЄКТ ДОСЛІДЖЕННЯ», які надійшли на адресу Горохівського районного суду Волинської області від Волинського відділення Львівського науково-дослідного інститут судових експертиз - повернути ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля».

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Горохівський районний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали суду було оголошено 11 листопада 2024 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1