Провадження №1-кп/193/37/24
У Х В А Л А

іменем України

22 серпня 2024 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області у рамках кримінального провадження № 0000482 від 23.05.2023 клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Софіївського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за № 0000482 від 23.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

До обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 700 524 грн.

Під час судового розгляду справи прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 23.08.2024, з тих підстав, що ризики, які слугували підставою для обрання такого запобіжного заходу, ще навіть збільшилися, оскільки з раніше встановлених ризиків, передбачених п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягали у високій імовірності переховування обвинуваченого від суду через суворість покарання за вчинення тяжкого злочину (до 10 років позбавлення волі) та незаконного впливати на потерпілих та експертів у кримінальному провадженні, прокурор також вважає, що стороною захисту за допомогою потерпілої ОСОБА_9 вживаються активні дії для перешкоджання розгляду справи у суді, зокрема шляхом відводу сторони обвинувачення. Відтак вважає, що застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу унеможливить забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. При цьому прокурор вважав за можливе також визначити заставу у розмірі, яка була визначена до цього судом у розмірі 700 524 грн.

Обвинувачений та захисник заперечували щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема захисник, наголошує на відсутності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 не має наміру переховуватися, відсутні будь-які відомості та посилання, які б давали підстави для зворотного висновку. Крім того, наразі в країні дії військовий стан, а тому відсутня можливість перетину кордону без дозволу ІНФОРМАЦІЯ_3, що також спростовує ризик втечі. Звертає увагу на відсутність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки відсутня будь-яка інформація про тиск на свідків, потерпілих чи експертів, окрім того, всі експертизи по справі вже проведено, всі потерпілі та свідки допитані. Вважає, що на даний час зменшилась кількість ризиків, які існували раніше, а тому є підстави для перегляду міри запобіжного заходу. Принаймні просив зменшити розмір застави до визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмірі - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , представник потерпілої ОСОБА_6 клопотання прокурора підтримали, вважають, що маються достатні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні матеріали справи суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування цього кримінального провадження за ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2023 до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.08.2023 з можливістю внесення застави у розмірі 805 200 грн.

Надалі, після спрямування обвинувального акту для його розгляду до Софіївського районного суду Дніпропетровської області, судом відповідний запобіжний захід відносно обвинуваченого у рамках цього кримінального провадження був неодноразово продовжений, зокрема востаннє, за ухвалою суду від 24.06.2024 - до 23.08.2024.

За ухвалою суду від 07.11.2023 під час продовження строку дії цього запобіжного заходу обвинуваченому було зменшено розмір застави до 700 524 грн., яка діє до цього часу.

Відповідно до ч. 1 ст. 201, ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Виходячи з положень глави 18 КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Дійсно, згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього кодексу.

За змістом ст.199 КПК України при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує подані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший передбачений законом запобіжний захід, тощо.

Оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд дійшов висновку про продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, з огляду на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, внаслідок якого загинуло троє людей, серед яких двоє працівників прокуратури, може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілих і експертів, зважаючи на те, що їх висновки ще не досліджувались судом. Ці ризики доводиться, зокрема тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, за які може бути застосовано покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років, особою обвинуваченого, який жодним чином не відшкодував завданої шкоди, провину не визнає, на досудовому розслідуванні уникав від участі у деяких слідчих діях.

Відтак суд, вважає, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не зменшилися та продовжують існувати, а тому неможливо на даний час застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013 року), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

На переконання суду у даній конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч.1ст.177 КПК України.

Разом з тим, доводи прокурора, що ці ризики наразі ще збільшилися, не заслуговують на увагу, оскільки заявлення стороною захисту відводу прокурору є правом будь-якого учасника кримінального провадження, до того ж такі заяви на даний час не набули систематичності їх подання, а відтак наявності підстав вважати, що такими правами сторона захисту зловживає, через що, на теперішній час, вчинення таких дій саме по собі не може свідчити про ризики вчинення перешкод у розгляді кримінального провадження.

При продовженні такого запобіжного заходу, суд також виходить з того, що у обвинуваченого ОСОБА_7 відсутні будь-які стримуючі фактори для забезпечення належної, законної поведінки, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, що беззаперечно свідчить про наявність заявлених ризиків. Так, відповідно до наявних в матеріалах провадження відомостей, обвинувачений ОСОБА_7 (27 років) зареєстрований та фактично мешкає разом зі своєю матір`ю, власної сім`ї не створив, неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має.

Посилання захисника на зменшення ризиків, що може слугувати підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який, в даному випадку не є беззаперечною підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки враховуючи обставини кримінального правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_7 , тяжкі наслідки, що настали, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків.

Доводи про недоведеність заявлених ризиків, не заслуговують на увагу, оскільки виходячи з обставин кримінального провадження, вони є вкрай вірогідними, крім того, норми закону не вимагають надання доказів того, що обвинувачений здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні, що в даному випадку виходячи з характеру інкримінованого злочину та особи обвинуваченого ОСОБА_10 , встановлено поза розумним сумнівом.

Не заслуговують також на увагу доводи сторони захисту щодо необхідності зменшення розміру застави до визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, оскільки як видно з матеріалів справ, обвинувачений офіційно працевлаштований, і, як стверджує захисник, ОСОБА_7 , незважаючи на його попереднє ув`язнення, продовжує перебувати у трудових відносинах з ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» на посаді територіального супервайзера. При цьому останній жодних утриманців не має, а тому з огляду на серйозність висунутого обвинувачення, тяжкі наслідки від злочину, репутацію обвинуваченого суд вважає, що раніше визначена сума застави, як альтернативний більш м`який запобіжний захід, у розмірі 261 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у обвинуваченого бажання сховатися, перешкоди судовому розгляду чи не виконувати процесуальні обов`язки, згідно ч. 5 ст. 194 КПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 діб з можливістю внесення раніше визначеної застави у розмірі 700 524 грн.

Керуючись ст. 182, 183, 194, 197, 199, 331, 371, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 21 жовтня 2024 року включно з можливістю внесення раніше визначеної застави у сумі шістдесяти одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 700 524 (сімсот тисяч п`ятсот двадцять чотири) гривні.

У випадку внесення обвинуваченим ОСОБА_7 застави у визначеному розмірі, вважати, що до нього застосований запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язати обвинуваченого виконувати наступні обов`язки на строк до 21.10.2024, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , членами їхніх родин, а також з усіма експертами у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала суду в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду (м. Кривий Ріг).

Оскарження ухвали про продовження строку тримання під вартою, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання та не зупиняє судовий розгляд кримінального провадження.

У зв`язку з неявкою усіх учасників судового провадження, фіксація оголошення повного тексту цієї ухвали 26.08.2024 звукозаписувальними технічними пристроями не здійснювалася.

Суддя ОСОБА_1