Справа №613/1760/24 Провадження № 1-в/613/50/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухів подання начальника Богодухівського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання щодо застосування норм Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богодухів Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.11.2020 за ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2024 до Богодухівського районного суду Харківської області надійшло подання, в якому начальник Богодухівського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області просить на підставі п.13 ст.537, п.2 ст.539 КПК України, ч.2 ст.74 КК України застосувати до засудженого ОСОБА_5 норми Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі по тексту Закон № 3886-ІХ) та звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання.

В обґрунтування подання зазначено, що 19.01.2021 до Богодухівського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшов вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харків від 05.11.2020 стосовно ОСОБА_5 та був прийнятий до виконання.

Законом № 3886-ІХ, який набрав чинності 08.08.2024, внесені зміни до ст.51 КУпАП, згідно з якими викрадення майна шляхом крадіжки вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 2020 рік становило 2102 грн. Враховуючи, що відповідно до вироку суду, на момент вчинення крадіжки ОСОБА_5 вартість викраденого майна становила 242 грн. 85 коп., тобто, не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2020 році, з урахуванням приписів ч.1 ст.5 КК України наявні підстави для застосування до ОСОБА_5 положень Закону № 3886-ІХ та звільнення його від призначеного покарання.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подання органу пробації.

Представник Богодухівського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судовому засіданні подання підтримав у повному обсязі, просив звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання, з підстав, викладених у поданні.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не прибув.

Вислухавши представника органу пробації та прокурора, вивчивши матеріали клопотання та особової справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.11.2020 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 09.06.2022 по справі № 613/2010/21 відмовлено в задоволенні клопотання Богодухівського РВ № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку ОСОБА_5 ..

Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 11.10.2022 по справі № 554/10051/22 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

16.01.2023 начальником Богодухівського РВ № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області було направлено подання про застосування покарання за наявності двох вироків відносно ОСОБА_5 , а саме приведення вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 11.10.2022 у відповідність до КК України, у зв`язку з тим, що під час його ухвалення не було враховано вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.11.2020.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 06.02.2023 по справі № 554/10051/22 у задоволенні зазначеного подання відмовлено, оскільки немає відомостей про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень в період іспитового строку, визначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.11.2020, і ОСОБА_5 вважається несудимим в силу ст.89 КК України.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.09.2023 по справі № 644/974/23 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України та призначено йому покарання : за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. У відповідності до ч.1 ст.70 КК України призначено ОСОБА_5 покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України до призначеного вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_5 за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 11.10.2022 та остаточно визначено йому покарання за сукупністю вироків 5 років 2 місяці позбавлення волі.

Таким чином, вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.11.2020 не був врахований при призначенні покарання ОСОБА_5 за вироками Октябрського районного суду м. Полтави від 11.10.2022 та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.09.2023, та перебуває на виконанні у Богодухівському РВ № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

У свою чергу, відповідно до довідки про судимість, виданої УІАП ГУНП в Харківській області станом на 24.09.2024, ОСОБА_5 з 11.01.2024 відбуває покарання у Холодногірській виправній колонії № 18 з 11.01.2024 згідно з вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.09.2023.

Таким чином, судом у даному провадженні вирішується питання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.11.2020.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 03.01.2020 року становило 2102 грн.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Ордджонікідзевського районного суду м. Харків від 05.11.2020 ОСОБА_5 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за викрадення 03.01.2020 майна на суму 242,85 грн., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2102 грн.).

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

На теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, згідно з якими у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 по справі № 278/1566/21 Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Крім того, в матеріалах доданих до подання наявна копія вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 11.10.2022, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. У відповідності до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного за даним вироком покарання з іспитовим строком 2 роки. У даному вироку вказано, що ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України не судимий.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 06.02.2023 відмовлено у задоволенні подання начальника Богодухівського районного відділу № 1 філії Дерожавної установи «Центр пробації» в Харківській області про застосування покарання за наявності кількох вироків, відносно ОСОБА_5 .. В ухвалі зазначено, що жодних відомостей стосовно вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення в період іспитового строку, за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.11.2020 суду не надано.

Також, в матеріалах доданих до подання наявна копія вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.09.2023, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_6 покарання за сукупністю покарань шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначивши покарання у виді 5 років 2 місяці позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_5 за вироком Октябрьського районного суду м. Полтави від 11.10.2022 та остаточно визначено покарання за сукупністю вироків 5 років 3 місяці позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 31.10.2023.

Відповідно до довідки № 563018051, виданої 24.09.2024 УІАП ГУНП в Харківській області, ОСОБА_5 відбуває покарання призначене вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.09.2023 у Холодногірській виправній колонії Харківської області (№ 18), прибув 11.01.2024 з Харківського СІЗО.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 , відповідно до вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харків від 05.11.2020, завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально караним на теперішній час, суд приходить до висновку про задоволення подання та необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання начальника Богодухівського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, призначеного йому вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.11.2020 за ч.1 ст.185 КК України, на підставі ч.2 ст.74 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області.

Повний текст ухвали проголошений 21.11.2024.

Суддя ОСОБА_1