Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 звернулася в інтересах ОСОБА_4 до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 28.02.2014 у справі №758/2141/14-к на належне ОСОБА_4 нерухоме майно, яким є група нежилих приміщень №№ 25, 10, 11, 12, 13, 23, розташованих за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання представник зазначила, що арешт на нерухоме майно був накладений з метою уникнення можливості подальшого його відчуження, з метою захисту інтересів власника такого майна ОСОБА_4 , оскільки зазначені житлові приміщення протиправно, поза волею власника, вибули з його власності та перейшли у власність ОСОБА_5 , який в подальшому відчужив їх на користь ОСОБА_6 . Водночас, 18.04.2014 Окружним адміністративним судом міста Києва ухвалено постанову у справі №826/3614/14 за позовом ОСОБА_4 до Реєстраційної служби Головного управління юстиції м. Києва про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити дії, якою визнано незаконними та скасовано записи щодо змін власників нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень №№ 25, 10, 11, 12, 13, 23, розташованих за адресою АДРЕСА_1 . На підставі зазначеної постанови записи про незаконних «власників» майна були виключені з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а відомості про дійсного власника нерухомого майна були приведені у відповідність до фактичних обставин шляхом збереження чинного запису про власника нерухомого майна ОСОБА_4 . Таким чином, можливість протиправного відчуження належного ОСОБА_4 майна відпала внаслідок скасування судом записів щодо зміни власників нерухомого майна, що виключило можливість подальшого відчуження належного ОСОБА_4 майна третіми особами, а отже, відпала і необхідність арешту нерухомого майна, метою накладення якого було унеможливлення подальшого відчуження майна особами, які набули його незаконно. При цьому, наявність вказаного арешту негативно впливає на право ОСОБА_4 вільно володіти та вільно, на власний розсуд, розпоряджатись належним йому майном, оскільки з моменту накладення арешту минуло більше 10 років, а ОСОБА_4 , як заявник та власник майна, не має будь-яких відомостей щодо здійснення досудового розслідування.

В судовому засіданні представник власника майна підтримала клопотання, просила його задовольнити із наведених у ньому підстав.

Прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 у судовому засіданні 11.09.2024 щодо задоволення клопотання заперечив, вказуючи на те, що арешт на майно був накладений обґрунтовано та законно, з метою забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у кримінальному провадженні. Крім того, такий захід забезпечення кримінального провадження діє до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні та на даний час забезпечує потреби досудового розслідування.

У подальшому прокурором подано клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Як встановлено слідчим суддею, у провадженні слідчого відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000049, до складу якого входить кримінальне провадження №0008613 від 27.11.2013, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура м. Києва.

Під час досудового розслідування кримінального провадження №0008613 від 27.11.2013 ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 28.02.2014, постановленою у справі №758/2141/14-к, накладено арешт на нерухоме майно, яким є група нежилих приміщень №№ 25, 10, 11, 12, 13, 23, розташованих за адресою АДРЕСА_1 , із забороною відчужувати та розпоряджатися будь-яким чином зазначеними приміщеннями до постановлення кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

При цьому, як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді, арешт на майно був накладений з метою уникнення можливості подальшого відчуження майна, оскільки на час постановлення судового рішення були всі підстави вважати, що правочин щодо майна ОСОБА_8 був вчинений на основі підроблених документів.

В ухвалі суду також зазначено, що власником майна є ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , вид. 07.12.2001 Центрально-Міським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області.

Разом із цим, як встановлено слідчим суддею із наданих представником заявника доказів, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.04.2014, ухваленою у справі №826/3614/14 за позовом ОСОБА_4 до Реєстраційної служби Головного управління юстиції м. Києва про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити дії, визнано незаконними та скасовано записи щодо змін власників нежитлових приміщень №№ 25, 10, 11, 12, 13, 23, розташованих за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набрало законної сили 12.05.2014.

Встановлено також, що на підставі зазначеної постанови записи про незаконних «власників» майна були виключені з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а відомості про дійсного власника нерухомого майна були приведені у відповідність до фактичних обставин шляхом збереження чинного запису про власника нерухомого майна, яким є ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із урахуванням наведеного, приймаючи до уваги те, що накладення арешту на групу нежитлових приміщень №№ 25, 10, 11, 12, 13, 23, розташованих за адресою АДРЕСА_1 , було тимчасовим заходом, спрямованим на уникнення можливості подальшого його відчуження та з метою захисту інтересів власника такого майна ОСОБА_4 , який був визнаний законним власником такого нерухомого майна згідно з рішенням суду, слідчий суддя вважає, потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження на даний час відпала.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого було накладено арешт, триває понад десять років.

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997, згідно з якими кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Враховуючи зазначене вище, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність скасування арешту, накладеного на вказані вище нежитлові приміщення, що належать ОСОБА_4 , оскільки, на думку слідчого судді, на даний час потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 173, 175, 370 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 28.02.2014 у справі №758/2141/14-к на належне ОСОБА_4 нерухоме майно, яким є група нежилих приміщень №№ 25, 10, 11, 12, 13, 23, розташованих за адресою АДРЕСА_1 .

Скасувати встановлену вказаною вище ухвалою суду заборону відчуження та розпорядження будь-яким чином зазначеними приміщеннями.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1