Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/149/24
Номер провадження 1-кп/948/112/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2024 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка кримінальне провадження № 0000010 від 02.01.2024р. стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працює електромонтером з експлуатації розподільних мереж Відділу благоустрою, транспорту та будівництва виконкому Михайлівської сільської ради, військовозобов`язаного, не депутата, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України

в с т а н о в и в :

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним та кваліфікація дій особи

ОСОБА_5 , перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний, будучи достовірно обізнаним про введення 24.02.2022р. по всій території України воєнного стану, а також плану оборони та Зведеного плану територіальної оборони України, пройшов огляд на ступінь придатності до військової служби військово-лікарською комісією КНП «Машівська лікарня» Машівської селищної ради Полтавської області та за рішенням ВЛК визнаний придатним до проходження військової служби, про що видано довідку від 25.12.2023р.

У подальшому, 25.12.2023р. о 12 год. 00 хв.в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований в АДРЕСА_2 , уповноваженою особою, військовозобов`язаному ОСОБА_5 було вручено повістку про відправку (бойову), в якій було зазначено, що він призваний до складу команди № НОМЕР_1 та наказано прибути 27.12.2023р. о 07 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 за вищевказаною адресою для відправки на військову службу в Збройні Сили України по мобілізації оголошеній 24.02.2022р.

Проте, військовозобов`язаний ОСОБА_5 , незважаючи на обов`язок з`явитися за повісткою у визначені дату та час, будучи належним чином повідомлений працівниками вищевказаного центру комплектування та соціальної підтримки про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним чи проходити військову службу під час мобілізації, всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу України», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.12.2022р., з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не маючи згідно ст. 23 закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки або підстав для непридатності для несення служби, ухилився від призову за мобілізацією, не прибувши до пункту збору за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки у команді до військової частини № НОМЕР_1 з метою проходження військової служби за мобілізацією.

За таких обставин, дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні даного злочину визнав частково та показав, що в перші два роки від початку повномасштабної війни він мав бронь від мобілізації, за цей період 4 рази проходив ВЛК. З 2016 року він має захворювання у вигляді ВІЛ, але з метою нерозголошення даних перебував на обліку в м. Полтава та коли проходив медкомісію був визнаний обмежено придатним. Водночас, коли йому дали повістку в військкоматі, він привіз довідку про наявний в нього діагноз, на що в нього було 7 днів, але отримання додаткових документів затяглося і він привіз їх пізніше. Потім пройшовши медкомісію був визнаний повністю придатним, а тому йому вручили повістку на 25.12.2023р., натомість він повідомив, що не приїде. Рішення ВЛК до вищого рівня не оскаржував, оскільки йому пояснили, що потрібне направлення з ТЦК. Повідомив, що якби не стан здоров`я, то від мобілізації не відмовився б.

Як видно з Витягу у кримінальному провадженні № 0000010 до ЄРДР 02.01.2024р. внесені до відомості за повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що ОСОБА_5 не з`явився без поважної причини за повісткою на 27.12.2023р., з правовою кваліфікацією ст. 336 КК України (а.с.58, 62), що свідчить про законність проведеного розслідування.

Згідно облікової та алфавітних карток від 11.06.2004р. та 10.04.2008р. солдат ОСОБА_5 військову службу не проходив, АДРЕСА_1 визнаний придатним до військової служби та зарахований в запас 11.03.2004р., прийнятий на облік 11.06.2004р. та в цей же день виданий квиток (а.с.65-66).

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 від 23.07.2023р. ОСОБА_5 . призовною комісією від 07.10.1997р. зарахований в запас, раніше не служив, в цей же день присвоєне звання солдат, 28.07.2023р. та 23.10.2023р. медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний придатний до військової служби про що поставив підпис 28.07.2023р. (а.с.67-69).

З наданих суду медичних документів обвинуваченого вбачається, що 14.08.2023р. він консультований лікарями: неврологом, хірургом та офтальмологом (а.с.78-80), згідно висновку лікаря терапевта ОСОБА_6 від 17.08.2023р. на підставі ст. 5в графи І Розкладу хвороб визнаний обмежено придатним до військової служби, встановлений діагноз: Хронічна ретровірусна інфекція (а.с.77), а також відповідно до картки обстеження та медичного огляду від 17.08.2023р. визнаний обмежено придатним до військової служби, при цьому, окрім іншого, мав захворювання у вигляді хронічної ретровірусної інфекції (а.с.64, 74).

Як видно з висновку лікаря терапевта ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 , без дати, ОСОБА_5 встановлений діагноз: Хронічна ретровірусна інфекція, на підставі ст. 5в, 64в графи ІІ Розділу хвороб визнаний придатним до військової служби (а.с.75), а ст. 64 «В» 07.09.2023р. погоджена травматологом (а.с.76).

З 08 по 20.11.2023р. ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні КНП «Машівська лікарня» з діагнозом: Інша пневмонія, ускладнена гострою респіраторною недостатністю, тип 1 (а.с.81).

Згідно довідки ВЛК № 86/1/4336 від 25.12.2023р. солдату ОСОБА_5 23.10.2023р. проведено медичний огляд ВЛК та він визнаний придатним до військової служби, за змістом якої, окрім іншого, мав захворювання у вигляді хронічної ретровірусної інфекції (а.с.63, 73).

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 голова ВЛК «Машівської лікарні» показала, що при проведенні медичної комісії з метою визначення ступеня придатності до військової служби вона оперує медичною документацією. Так, обвинувачений ОСОБА_5 пройшов перший медичний огляд 28.07.2023р. і був визнаний придатним до військової служби, а 14.08.2023р. він з`явився повторно на комісію та надав документи лікарю терапевту про наявність в нього хронічної ретровірусної інфекції, чого раніше не подавав, а тому на ВЛК, де рішення приймається більшістю голосів, ними було прийняте рішення по його обмежену придатність. На той час, були такі вимоги, що документи направлялися на обласну ВЛК на погодження (що передбачено відомчою документацією) і за рішенням цієї комісії на підставі ст. 5 «в» ОСОБА_5 був визнаний придатним. Після цього, ними була заповнена кінцева довідка від 23.10.2023р. на підставі рішення обласної ВЛК про придатність до військової служби обвинуваченого. Той факт, що на відмітці штампу вказане 25.12.2023р., то це вже питання коли вона зареєстрована в ТЦК, оскільки там міститься їхній штамп. Як і в усіх інших випадках, так і в даному, до уваги береться перебіг захворювання, якими б могли бути: завищені лабораторні показники, хвороби печінки, шкірні прояви, нейродинаміка тощо, тобто в кожному конкретному випадку відбувається індивідуальний підхід. При ознайомленні з документацією про проходження обвинуваченим стаціонарного лікування у листопаді 2023 р. свідок зазначила, що пневмонія не була пов`язана з ретровірусною інфекцією, а тому це не було причиною для направлення на повторне ВЛК.

Згідно розписки № 146, ОСОБА_5 о 12 год. 00 хв. 25.12.2023р. одержав повістку на відправку та мав з`явитися 27.12.2023р. о 07 год. 00 хв., про що свідчить його особистий підпис в розписці та журналі (а.с.70-71, 82).

Згідно довідки Михайлівської сільської ради від 08.01.2024р. ОСОБА_5 , на підставі наказу від 11.12.2023р. № 48/к/тм знаходився у щорічній відпустці тривалістю 5 календарних днів з 25.по 29.12.2023р. (а.с.84-84а).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 начальник відділу мобілізаційної роботи 8 ТЦК показав, що ОСОБА_5 перебуває на військовому обліку 8 відділу ТЦК, кілька разів направлявся для проходження ВЛК, перший раз у 2022 році, потім у серпні 2023 року та був визнаний придатним. При призначенні в команду він повідомив про наявність у нього захворювання у вигляді ВІЛ про яке місцевій лікарні не було відомо, а тому йому запропонували взяти довідку і пройти повторне ВЛК. Але він цим питанням займався значний проміжок часу, а тому за наказом № 402, який був прийнятий у серпні 2023 року така категорія осіб визнавалася придатними до служби, тому повторно пройшовши медогляд він був визнаний придатним. Оскільки обвинувачений по повістці на відправку не з`явився, а тому про вказаний факт повідомлена поліція. Також зазначив, що Машівська лікарня є позаштатною, а тому її документи після проходження особою медичного огляду направляються до штатної лікарні при Полтавському РТЦ, яка погоджує ВЛК близько 1-1,5 місяці на той час, а потім документи повертаються і людина викликається повторно. Після перебування обвинуваченого на стаціонарному лікуванні він повторно для проходження ВЛК не направлявся, оскільки не заявляв про погіршення стану здоров`я, тоді як кожне ВЛК оплачується, тобто державою витрачаються значні кошти. Крім цього, зазначив, що визнання особи обмежено придатною не звільняє від мобілізації, оскільки така категорія не входить до переліку осіб, яким надається право на відстрочку, а надає право служби в більш м`яких умовах. Порядок оскарження висновку був роз`яснений ОСОБА_5 , але таких звернень від нього не пам`ятає.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_5 від 15.07.2024р. повідомлено, що в даному центрі відсутня картотека особових справна військовозобов`язаних, і у протоколах засідань ВЛК відсутні записи, що стосуються стану здоров`я ОСОБА_5 (а.с.169).

В судовому засіданні сторона захисту стверджувала про відсутність умислу у ОСОБА_5 на вчинення даного злочину, а також неможливості ним нести службу за станом здоров`я, оскільки хворіє на ВІЛ. Крім цього, на переконання захисту довідку ВЛК від 23.10.2023р. слід визнати недопустимим доказом, оскільки саме у серпні 2023 року обвинувачений був направлений на ВЛК та згідно картки 17.08.2023р. визнаний обмежено придатним до військової служби. Але після цього, голова ВЛК ОСОБА_8 у довідці від 23.10.2023р. визнала обвинуваченого придатним до служби без відповідно засідання ВЛК, хоча після цього жодні обстеження не проводилися, а тому цей висновок не відповідає висновку від 17.08.23р. Крім цього, показання свідка ОСОБА_8 про те, що рішення було переглянуте штатною ВЛК не знайшло свого підтвердження, оскільки довідки лікарів обласного ТЦК не містять дати, не вказані скарги обвинуваченого, відсутній підпис голови. З огляду на викладене обвинувачений не мав підстав оскаржувати висновок ВЛК від 23.10. та 25.12.2023р. Водночас, стороною захисту не заперечується придатність обвинуваченого до служби на підставі п. 64В Розкладу хвороб.

Даючи оцінку доводам захисту, суд зазначає наступне.

Так, Відповідно до п.1.1. Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України № 402 від 14.08.2008р. (в редакції станом на 17.08.2023р.) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям, одним з основних завдань якої (п.1.3.) є добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України (далі Положення № 402).

Пунктом 2.1. цього Положення передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Згідно п.2.4.2., 2.4.5., 2.6.4., 2.10.2. цього Положення ВЛК регіону з питань військово-лікарської експертизи підпорядковуються усі позаштатні ВЛК регіону, де обстежуються, лікуються і проходять медичний огляд військовослужбовці, а також має право: перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК та давати їм роз`яснення з питань військово-лікарської експертизи; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК (п.). Штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК. Роз`яснення ВЛК регіону з питань військово-лікарської експертизи є обов`язковими для виконання ВЛК військового комісаріату.

Отже, як передбачено Порядком № 402, для проходження військовозобов`язаними медичних оглядів на встановлення придатності до військової служби створені штатні ВЛК, якою в даному випадку є ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також позаштатні ВЛК, якою в даному випадку є КНП «Машівська лікарня».

Оскільки, як передбачено п.2.1. Положення № 402, за результатами медичного огляду ВЛК приймають постанови, які оформлюються у формі, зокрема, довідки військово-лікарської комісії, а відтак доводи захисту про те, що нібито КНП «Машівська лікарня» прийняла 17.08.2023р. рішення про визнання обвинуваченого обмежено придатним до служби за п. 5 «в» графи ІІ Розкладу хвороб, після чого, без прийняття відповідної постанови своє рішення змінила є безпідставним, оскільки постанова ВЛК у формі довідки була оформлена лише один раз саме 23.10.2023р.

Водночас, після складення лікарями КПН «Машівська лікарня» картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного 17.08.2023р., відбувалася дообстеження обвинуваченого про що він зазначив у своїх показаннях, а також процедура погодження з лікарями терапевтом та травматологом, реквізити яких місять відбиток штампу та печатки ІНФОРМАЦІЯ_5 , зокрема, лікарем травматологом довідка складена 07.09.2023р., а лікарем терапевтом без дати, де ОСОБА_5 визнано придатним за п. 5 «в» графи ІІ Розкладу хвороб.

Отже, хоча висновок лікаря терапевта ІНФОРМАЦІЯ_5 не містить дати його складення, але наданий одночасно з довідкою травматолога з датою від 07.09.2023р., а відтак враховуючи те, що вказані документи стосуються саме обвинуваченого, висновок терапевта містить необхідні реквізити, окрім дати, а відтак підстав для визнання їх недопустимими суд не вбачає.

Щодо такого тривалого періоду між проходженням обвинуваченим медичного огляду 17.08.2023р. та оформлення довідки 23.10.2023р. то судом установлено, що вказане рішення позаштатної ВЛК погоджувалося зі штатною ВЛК, яка за п. 2.4.2. має право перевіряти позаштатні ВЛК та давати їм роз`яснення, які є обов`язковими, а за необхідності скасовувати їх постанови, а як повідомив свідок ОСОБА_9 погодження зі штатною ВЛК на той час тривало близько 1, 5 місяців.

Як видно з розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, що є додатком № 1 до Положення № 402 (в редакції станом на 17.08.2023р.), пунктом 5 «в» включено: хвороба, зумовлена вірусом імунодефіциту людини (ВІЛ) В20- В24, безсимптомне носійство ВІЛ Z21 придатність до військової служби або обмежена придатність визначається індивідуально (графа ІІ).

Аналогічно ця норма, зокрема додаток № 1 п. 5 «в», була викладена в редакції Порядку станом на 25.10.2023р., після змін від 25.08.2023р.

Таким чином, оскільки придатність/непридатність особи до військової служби за п. 5. «в», тобто за наявності ретровірусної хвороби, якою хворіє обвинувачений, є оціночним в кожному випадку індивідуально, а відтак складення довідки головою ВЛК КНП «Машівська лікарня» від 23.10.2023р. про придатність ОСОБА_5 до військової служби не свідчить про недопустимість вказаного доказу, оскільки цей висновок було зроблено з урахуванням додаткових доказів, висновків лікарів терапевта та травматолога штатної ВЛК.

Щодо відсутності записів в книзі протоколів засідань ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 , суд зазначає, що оскільки ОСОБА_5 не звертався з заявою про перегляд рішення позаштатної ВЛК, а відтак у вказаної комісії не було підстав проводити окреме засідання, а як зазначено вище, штатні ВЛК мають право перевіряти та контролювати позаштатні ВЛК, давати їм обов`язкові роз`яснення тощо, що мало місце в даному випадку, шляхом надання довідок лікарем терапевтом та травматологом.

Стосовно послання захисту на недопустимість висновку ВЛК від 23.10.2023р. та довідки ВЛК від 25.12.2023р., суд зазначає, що це є одним і тим же документом довідкою ВЛК, в якій 23.10.2023р. це дата проведення медичного огляду, а 25.12.2023р. дата реєстрації її в ТЦК, натомість цьому доказу судом надана оцінка та підстав для визнання його недопустимим судом не встановлено.

Так, згідно об`єктивної сторони ст. 336 КК України, обставиною, яка підлягає доказуванню є факт ухилення від призову на військову службу під час мобілізації,.

Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно ч.9 цієї статті щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно ч.10 цієї статті громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані : прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, ІНФОРМАЦІЯ_7 (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів .

Згідно ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної НОМЕР_3 у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.

Отже, даючи оцінку доказам у справі, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого в ухиленні від мобілізації підтверджується сукупністю досліджених дослідженими доказами, які не викликають у суду будь-яких сумнівів та вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_5 після отримання довідки ВЛК від 23.10.2023р. про придатність до військової служби, мав право її оскаржити до вищестоящої ВЛК, але таким правом не скористався, хоча перебував на лікуванні з 08 по 20.11.2023р. та мав можливість надати додаткові документи, а відтак після отримання повістки 25.12.2023р. мав обов`язок з`явитися до ТЦК 27.12.2023р. о 07 год. 00 хв., але відмовився з`являтися, про що повідомив ТЦК в цей же день та не з`явився у визначений термін. Таким чином, вказані дії вчинені ним свідомо, а відтак свідчать про спрямованість умислу на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

4.Мотиви призначення покарання

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він проживає в АДРЕСА_1 спільно з дружиною та двома повнолітніми дітьми, Михайлівською сільською радою характеризується позитивно, оскільки на компрометуючі матеріали відсутні (а.с.88), за місцем роботи характеризується позитивно, ділові якості проявив на найвищому рівні, завжди готовий надати допомогу колегам, проявив себе як дисциплінований, професійний, відповідальний працівник, чітко виконує поставлені завдання, спокійний, врівноважений (а.с.89), згідно довідки Машівської лікарні № 21 від 04.01.2024р. за медичною допомогою до лікарів психіатра та нарколога не звертався (а.с.90), раніше не судимий (а.с.91).

Згідно досудової доповіді існує середній ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення, він не становить високої небезпеки для суспільства, що свідчить про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, але з покладенням додаткових обов`язків, передбачених ч.3 ст. 76 КК України, зокрема не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с.54-56).

При обранні покарання обвинуваченому, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує його особу, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який класифікується як нетяжкий, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, відношення до злочину та обставини його вчинення і дійшов висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченому для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 336 КК України призначене у розмірі наближеному до середньої межі.

Разом з тим, враховуючи позитивну характеристику обвинуваченого по місцю проживання та роботи, той факт, що він раніше не судимий, має ряд захворювань, суд вважає за доцільне застосувати до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України на строк наближений до середнього розміру, оскільки вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1, п.2, 4 ч.3 ст. 76 КК України.

5.Мотив ухвалення рішення щодо речових доказів

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України і вважає, що оригінали довідки ВЛК та картки обстеження медичного огляду ОСОБА_5 , корінець повістки, які зберігається при матеріалах кримінального проводження суду (а.с.83) слід повернути володільцю - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України і призначити покарання у виді позбавленні волі строком на 4 роки.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.

Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: оригінали довідки ВЛК та картки обстеження медичного огляду ОСОБА_5 , корінець повістки повернути ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.15 ст. 615 КПК України проголошено резолютивну частину Вироку.

Суддя ОСОБА_1