Провадження №1-в/369/28/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за поданням провідного інспектора Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київської області ОСОБА_4 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сарни, Рівненської області, українки, громадянки України, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , засуджену вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин,

про звільнення від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

встановив:

На адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло подання провідного інспектора Бучанського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області щодо вирішення питання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин. Вирок набрав законної сили 13 липня 2021 року.

26 липня 2021 вказаний вирок було прийнято до виконання Фастівським РВ № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

30 листопада 2021 року ОСОБА_5 була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт. Засудженій було видано направлення до Борщагівської сільської ради, згідно з яким остання повинна приступити до відбування покарання з 03 грудня 2021 року.

У подальшому, з 12 жовтня 2021 року засуджена ОСОБА_5 перебуває на обліку Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

Станом на теперішній час, ОСОБА_5 відпрацювала 28 годин від призначених судом 80 годин громадських робіт.

Згідно з відомостями ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11 квітня 2022 року стало відомо, що засуджена ОСОБА_5 03 квітня 2022 року перетнула державний кордон України.

07 листопада 2023 року в телефонній бесіді засуджена повідомила, що на даний час проживає в Польщі, куди виїхала у квітні 2022 року, у зв`язку із початком бойових дій в Україні, та з метою збереження власного життя і здоров`я. До закінчення воєнного стану до України наміру повертатись не має.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року не було виконано протягом двох років з дня набрання ним законної сили, тобто з 13 липня 2021 року. За таких обставин, в поданні Бучанського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області на підставі п.1 ч. 1 ст. 80 КК України, ст.152 КВК України ставиться питання, щодо звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Прокурор в судовому засіданні вважав подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У судове засідання засуджений та представник Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київської області не з`явилися про дату, час та місце розгляду клопотання були повідомлені у передбаченому законом порядку.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що вказане подання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття. Згідно з ч. 3, 5, 6 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Приписами статті 152 КВК передбачено, що однією з підстав звільнення від відбування покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до Постанови Верховного суду України у справі № 5-324кс15 від 24 грудня 2015 року, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми. Зокрема, редакція частини третьої статті 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Таким чином, ст. 80 КК України передбачає звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання та якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 ст. 80 КК України, засуджений не вчинить новий злочин.

Так, згідно з ч. 1 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на те, що строк виконання обвинувального вироку Святошинського районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року закінчився 13 липня 2023 року, а у матеріалах особової справи №68/ГР/2021 відсутні будь-які дані, які свідчили б про ухилення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання та про вчинення нею нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, відтак у суду не має підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався. За таких обставин, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, у зв`язку з чим подання .

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, ст. 537, 539 КПК України,

ухвалив:

Подання провідного інспектора Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київської області задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Особову справу № 68/ГР/2021 повернути до Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1