УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2024 року

слідчий суддя Київського районного суд м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001519 від 13.12.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів поданого клопотання, Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00011519 від 13.12.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що приблизно у лютому 2023 року, більш точний час досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_4 та інші невстановлені слідством особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, вступили у попередню змову з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ шляхом вчинення корисливих умисних злочинів, пов`язаних із сутенерством, розробивши єдиний план протиправної діяльності.

Так, невстановлена особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , в липні 2023 року орендувала приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , в якому організували місце розпусти та забезпечили заняття проституцією невстановленою на теперішній час кількістю жінок.

З метою забезпечення відвідувачами зазначеного місця розпусти, невстановлена особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , створила в мобільному додатку миттєвого обміну текстовими та мультимедійними повідомленнями «Telegram» канал з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому розміщувались рекламні оголошення щодо надання послуг інтимного характеру.

Також, з метою залучення до заняття проституцією інших жінок, невстановлена особа, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , систематично розміщувала оголошення на відповідних сайтах в мережі Інтернет та каналах в мобільному додатку миттєвого обміну текстовими та мультимедійними повідомленнями «Telegram» щодо вакансій адміністраторів у масажному салоні, не розкриваючи при цьому справжню мету таких оголошень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою із невстановленими особами та відповідно до заздалегідь розробленого плану, ОСОБА_4 у створеному за адресою: АДРЕСА_3 місці розпусти виконувала функції адміністратора зустрічала клієнтів, надавала їм на вибір жінок, які за грошову винагороду надають сексуальні послуги, контролювала час надання таких послуг, отримувала від клієнтів плату за ці послуги, акумулювала та вела підрахунок зазначених коштів.

Грошові кошти, отримані від протиправної діяльності, ОСОБА_4 спільно із невстановленою особою розподіляли між собою та жінками, які надають послуги інтимного характеру, відповідно до заздалегідь оговорених часток, а частину таких коштів витрачали на забезпечення функціонування та утримання створеного місця розпусти за адресою: АДРЕСА_3 оплату оренди за цю квартиру, сплату комунальних послуг, інтернету, засобів контрацепції, алкоголю, одноразових кімнатних капців для клієнтів місця розпусти, тощо.

За таких обставин, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, вчинили умисний злочин проти моральності за наступних обставин.

Так, 04.03.2024 року ОСОБА_4 , виконуючи функції адміністратора в місці розпусти за адресою: АДРЕСА_3 , здійснила всі необхідні підготовчі дії по забезпеченню заняття проституцією іншими особами, в тому числі: прибирання кімнат та приміщень цієї квартири, підготовку засобів контрацепції, інструктаж жінок, які надавали послуги інтимного характеру у цей день.

Своєю чергою, 04.03.2024 року о 18:10 годині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, зі свого мобільного телефону зателефонував на розміщений невстановленою особою у всесвітній мережі Інтернет рекламний номер телефону НОМЕР_1 , на дзвінок якого відповіла ОСОБА_4 та повідомила, що ОСОБА_7 може отримати сексуальні послуги у місці розпусти за адресою: АДРЕСА_3 за грошові кошти з розрахунку 3500 гривень за годину з врахуванням таких послуг як класичний секс, масаж та оральний секс. Після чого, ОСОБА_4 в телефонній розмові з ОСОБА_7 запропонувала останньому та, отримавши його згоду, в подальшому надіслала на його акаунт в мобільному додатку миттєвого обміну текстовими та мультимедійними повідомленнями «Telegram» фото жінок, які надають послуги інтимного характеру, серед яких останній зможе обрати ту дівчину, яка надасть йому такі послуги.

Отримавши згоду щодо можливості прибуття до салону інтимних послуг за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 цього ж дня о 19:03 годині прибув за вказаною адресою, де його зустріла ОСОБА_4 , яка в приміщенні цієї квартири запропонувала йому обрати одну з двох жінок, що в цей день та час надають послуги інтимного характеру в указаному місці розпусти.

Своєю чергою, ОСОБА_7 , обравши із запропонованих бажану жінку та домовившись з ОСОБА_4 про вид та характер інтимних послуг, передав останній грошові кошти в сумі 3500 гривень в якості оплати за їх надання.

Після цього, ОСОБА_7 разом з обраною жінкою, яка надає послуги інтимного характеру, пройшли до однієї з кімнат, розташованих за вказаною адресою, де в період з 19 години 34 хвилини по 20 годину 04 хвилини, отримав від цієї жінки раніше обумовлені з ОСОБА_4 послуги інтимного характеру.

Отримані від ОСОБА_7 грошові кошти, ОСОБА_4 поміщенні до загальної каси та надалі розподілені між нею та іншими невстановленими особами, а також жінками, які надають послуги інтимного характеру.

За викладених обставин, ОСОБА_4 28.08.2024 року було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України за кваліфікуючими ознаками: сутенерство, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй тяжкого злочину, в цілях запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

У судовому засіданні -

Прокурор оголосив клопотання, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Долучив до клопотання копію протоколу допиту підозрюваної та копію протоколу предвялення особи для впізнання за фотознімками.

Захисник підозрюваної проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись своє письмове заперечення, зазначив, що клопотання є необгрунтованим, так як не обґрунтоване повідомлення про підозру, ризики не доведені стороною обвинувачення, його підзахисна має міцні соціальні зв`язки. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурору та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрювана фактично з підозрою не погодилась та просила не застосовувати відносно неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати домашній арешт.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали додані в його обґрунтування, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 28.08.2024 року було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України за кваліфікуючими ознаками: сутенерство, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину підтверджується: проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями, зокрема: контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, проведений 04.03.2024 року, в ході яких встановлено факт зайняття сутенерством підозрюваною, негласними слідчими розшуковими діями, передбаченими ст. ст. 263, 264 КПК України; допитами свідків, проведеними обшуками, речовими доказами.

На підставі зазначеного, слідчий суддя суд вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, а тому заперечення сторони захисту в частині посилання на необґрунтованість пред`явленої підозри слідчий суддя відхиляє.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні такого злочину у випадку направлення обвинувального акту до суду, а також те, що підозрювана незаміжня, офіційно не працює та мешкає за межами міста, в якому проводиться досудове розслідування, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.

З урахуванням наведеного, посилання сторони захисту на відсутність ризику переховування підозрюваної ОСОБА_4 з огляду на те, що вона має міцні соціальні зв`язки, слідчий суддя визнає неспроможними, оскільки на даний час остання підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років.

Слідчий суддя також погоджується з доводами клопотання, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваною ОСОБА_4 на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки свідками є знайомі особи підозрюваної, а тому є достатні підстави вважати, що підозрювана може на них впливати з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, адже свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України.

Одночасно, прокурором доведено ризик того, що підозрювана ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки станом на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення злочину в рамках кримінального провадження, а отже, ОСОБА_4 , не перебуваючи не під вартою, матиме можливість підтримувати зв`язок із такими особами, тим самим сприяти їх переховуванню від органу досудового розслідування та суду, а тому ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України наразі також існує в рамках кримінального провадження.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрювана ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовуючи його тим, що джерелом доходу є отримання прибутку від сутенерства, а отже остання перебуваючи не під вартою може продовжувати свою злочинну діяльність.

Разом з тим, слідчий суддя погоджується із стороною захисту та вважає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання з огляду на те, що підозрювана ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася та стороною обвинуваення не надано данних про те, що вона має статус підозрюваної/обвинуваченої в рамках будь-якого іншого кримінального провадження.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваної ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваною обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваною ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останньої більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваної ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останньою відповідного розміру застави.

Так, з положень ч. 3 ст. 183 КПК України, вбачається, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрювана ОСОБА_4 ) складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (від 60 560 грн. до 242 240 грн.).

Слідчий суддя при визначенні розміру застави, враховує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти моральності, суспільну небезпеку якого не можна недооцінювати, беручи до уваги, що вказаний злочин посягає на моральні засади суспільства в частині задоволення статевих потреб за грошові кошти.

Так, імовірне вчинення ОСОБА_4 тяжкого злочину, пов`язаного із сутенерством, свідчить про те, що визначений ст. 182 КПК України максимальний розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Слідчий суддя вважає, що розмір застави, який просить визначити сторона обвинувачення є достатньо обґрунтованим з огляду на ту обставину, що підозрювана імовірно отримувала за протиправну діяльність, яка їй інкримінується значні грошові кошти, а тому вважає, що застава у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень здатна буде забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та буде відповідати матеріальному стану підозрюваної.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що застава саме у зазначеному розмірі здатна у разі її внесення забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, а саме: вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваної під загрозою звернення застави в дохід держави.

Відповідно до викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001519 від 13.12.2023 року відносно підозрюваної ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 26.10.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Роз`яснити підозрюваній, що підозрювана або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 26.10.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу прокурора,

суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками в рамках кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1