єдиний унікальний номер справи 546/478/24
номер провадження 1-кп/546/87/24
ВИРОК

іменем України

07 жовтня 2024 року місто Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Решетилівка Полтавської області угоду про визнання винуватості від 10.06.2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 20.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000046 за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, не працюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, воєнний стан в Україні введено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року, затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Згідно із Указом Президента України №259/2022 від 18 квітня 2022 року, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №341/2022 від 17 травня 2022 року, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України №573/2022 від 12 серпня 2022 року, затвердженого Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно із Указом Президента України №757/2022 від 07 листопада 2022 року, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України №58/2023 від 06 лютого 2023 року, затвердженого Законом України від 07 лютого 2023 року №2915-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №254/2023 від 01 травня 2023 затвердженого Законом України від 02 травня 2023 року №3057-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №254/2023 від 17 липня 2023 затвердженого Законом України від 27 липня 2023 року №3275-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №49/2024 від 05 лютого 2024 затвердженого Законом України від 06 лютого 2023 року №3564-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

ОСОБА_6 , 19.04.2024 близько 15 год 00 хв, проходячи біля магазину «Будівельні матеріали» № 7 по вул. Базарна в м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області, помітив велосипед марки «KONSUL», зеленого кольору, який належить ОСОБА_4 та який знаходився біля сходинок вказаного магазину. У цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна велосипеду.

У подальшому ОСОБА_6 , реалізуючи раніше виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, таємно викрав велосипед марки «KONSUL», належний ОСОБА_4 , після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заховавши викрадений велосипед у кущах біля власного домогосподарства. Вартість велосипеду становить 3133,33 грн.

У результаті протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_4 заподіяно матеріальні збитки в розмірі 3133,33 грн.

Цими діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

10.06.2024 між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 , за участі захисника ОСОБА_5 на підставі статей 468, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості у рамках кримінального провадження, внесеного 20.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000406.

Згідно зі змістом наведеної угоди, яка скріплена підписами сторін, ОСОБА_6 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні в обсязі підозри повідомленої 26.04.2024. Сторони досягли відповідних домовленостей, з урахуванням особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням із встановленням іспитового строку.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначила, що 10.06.2024 між нею та підозрюваним, наразі обвинуваченим ОСОБА_6 укладена угоду про визнання винуватості, угода відповідає положенням КПК України, укладена добровільно, без застосування примусу, погроз, за участю захисника. Просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджене сторонами угоди покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, зазначив що час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені правильно, вказані обставини відповідають дійсності, і він їх в повному обсязі визнає, щиро кається у вчиненому. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості. Крім того, обвинувачений вказав, що вказана угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, наслідки невиконання умов угоди. До вчиненого ставиться негативно.

Захисник у підготовчому судовому засіданні вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та його підзахисним 10.06.2024. Указана угода була укладена добровільно, за його участі. Угода відповідає вимогам КПК України. Просив затвердити угоду та призначити узгоджене сторонами угоди покарання, з урахуванням пом`якшуючої обставини просив призначити мінімальний іспитовий строк.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди та призначення узгодженого сторонами покарання. Зазначив, що надав згоду на укладання угоди під час досудового розслідування.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (кражідка), вчинена в умовах воєнного стану.

Враховуючи, що між прокурором та підозрюваним досягнуто угоди, суд розглядає справу відповідно до положень ст. 474, 475 КПК України.

Судом встановлено, що під час досудового провадження між сторонами кримінального провадження прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_5 укладено та підписано угоду від 10.06.2024 про визнання ОСОБА_6 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за змістом якої ОСОБА_6 беззастережно зобов`язався визнати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в обсязі підозри повідомленої 26.04.2024. Сторони угоди узгодили призначення ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням із встановленням іспитового строку.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, а також надання потерпілим письмової заяви прокурору про надання згоди на укладання угоди.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснені положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений просив затвердити угоду.

Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_6 та встановлено, що він має постійне місце проживання, раніше не судимий, не працює, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внаслідок якого шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової заяви прокурору на укладання ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, надає згоду на призначення узгодженого угодою покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.

Суд вважає, що узгоджені прокурором та обвинуваченим вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.

На підставі викладених в угоді обставин, а також установлені під час розгляду угоди відомостей особистості обвинуваченого, на думку суду існують обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, з урахуванням особи обвинуваченого, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між прокурором і підозрюваним угоди про визнання винуватості від 10.06.2024 та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальними витратами відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Крім того, підлягає скасуванню арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 26.04.2024.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5,7, 100,368-371, 373, 374, 394, 395, 468-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 червня 2024 року, укладену між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 20 квітня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000406, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Скасувати арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 26.04.2024 на велосипед марки «KONSUL», зеленого кольору, який належить ОСОБА_4 .

Речовий доказ компакт диск CD-R, на якому збережено відео файли «00011», із відеозаписом проведеного 26.04.2024 слідчого експеременту з підозрюваним ОСОБА_6 - зберігається в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ - велосипед марки «KONSUL», зеленого кольору вважати повернутим власнику ОСОБА_4 .

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя - ОСОБА_1