Справа № 953/6471/24
н/п 1-кс/953/6137/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2024 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_2 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000593 від 28.05.2024, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 а, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сегежа республіки Карелія РФ, із середньою спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та до затримання проживаючого за місцем розташування ВЧ НОМЕР_1 , такого, що не має судимості,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

сторони та інші учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3

підозрюваний ОСОБА_4

захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5

секретар судового засідання ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, у якому слідчий просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

1. Зміст поданого клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, слідчим управлінням ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000593 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснює Харківська спеціалізована прокуратура у сфері оборони.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби військовослужбовець зобов`язаний, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Згідно ст. 27 Конституції України ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Однак, незважаючи на вищевказані норми законодавства, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

Так, 27.05.2024, в нічний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на бойовій позиції у лісі у АДРЕСА_2 за точними координатами: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , виконуючи бойове завдання з охорони військового автомобіля - всюдиходу із кунгом разом з військовослужбовцем військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вживали алкогольні напої з нагоди дня народження ОСОБА_4 .

В подальшому, в ході вживання алкогольних напоїв, перебуваючи на бойовій позиції за вказаними вище координатами, в ході побутової розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, за мірою розвитку якого у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на вбивство ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті останнього, та свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, використовуючи закріплену за ним автоматичну зброю марки АК-74 чорного кольору з маркуванням № 88/5557253, здійснив постріл, яким влучив у праву скронево-потиличну частину голови ОСОБА_7 , який внаслідок вогнепального кульового поранення помер на місці.

29.05.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

29.05.2024 слідчим суддею Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 26.07.2024.

15.07.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, до 28.08.2024.

25.07.2024 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжено до трьох місяців, до 28.08.2024.

Таким чином, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, зважаючи на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить задовольнити клопотання.

2. Позиція учасників у судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, яке просив задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні не запепечували проти задоволення клопотання.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді.

3.1. Законодавчі підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Разом із цим, положеннями статті 199 КПК України унормований порядок продовження строку тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч.ч. 1, 3, 5 ст. 199 КПК України).

3.2. Наявність ризиків.

Ризики, які дають достатніпідстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, у клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, які свідчать про можливе вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

3.2.1. Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є особливо тяжким злочинам проти життя та здоров`я особи, у випадку визнання останнього винним за фактом умисного вбивства, передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що також викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії».

Також, обґрунтованість цього ризику полягає в тому, що ОСОБА_4 не має постійного місця проживання, наразі проживає за місцем тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_2 Збройних сил України в АДРЕСА_2 , яке безпосередньо перебуває на лінії бойового розмежування, а попереднє постійне його місце проживання (місце реєстрації) знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Окрім того після безпосередньо вбивства ОСОБА_7 підозрюваний ОСОБА_4 з місця злочину зник, та маючи намір повернутися до себе до дому в м. Суми направився до Південного вокзалу, де і був зупинений працівниками поліції, це у своїй сукупності з вищенаведеними аргументами свідчить про можливість зміни ним місця проживання, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 може переховуватись від слідства та суду на території України та за її межами, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» де закріплено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

3.2.2. Ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Наявність зазначених ризиків обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину ОСОБА_4 , який може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки зі свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підозрюваний ОСОБА_4 проходив військову службу в одному підрозділі.

3.2.3. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Про наявність зазначеного ризику свідчить те, що ОСОБА_4 через тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі і на тимчасово окупованій території України, і тим самим вчинити інший злочин, передбачений ст. 408 КК України, - дезертирство, а також самовільно залишити військову частину або місце служби, тобто вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України. Також, останній може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - враховуючи свій військовий досвід, останній може чинити тиск на слідство та суд.

3.3. Наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На переконання слідчого судді, досліджені під час судового засідання та описані у цій ухвалі ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією підозрюваного, може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За встановлених слідчим суддею обставин, необхідним є саме тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, будуть недостатніми стримуючими факторами від реалізації встановлених ризиків і створять можливості для вчинення підозрюваним позапроцесуальних дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню.

Вирішуючи питання про строк дії такого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує інтенсивність встановлених ризиків, обсяг обставин, що підлягають доказуванню, з огляду на правову кваліфікацію, а також введений на всій території України воєнний стан, який поза залежністю від волі сторони обвинувачення може ускладнити проведення слідчих та процесуальних дій, а тому вважає за доцільне визначити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

3.4. Альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України передбачено право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час дії воєнного стану, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-1142, 115, 258-2586, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

4. Висновки за результатами розгляду клопотання.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів про те, що ризики вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та існують обґрунтовані обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки п доведено, що зазначені обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 199 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_2 , - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування по 19.10.2024 (включно), без визначення розміру застави.

Зобов`язати старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_2 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_4 про продовження відносно нього строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали встановити по 19.10.2024 (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору.

Повний текст ухвали складений і підписаний 26.08.2024.

Слідчий суддя - ОСОБА_1