Справа № 296/6179/24
УХВАЛА

Іменем України

(повний текст)

05 липня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утримані має малолітню дочку ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з 2 групою інвалідності, зареєстрованого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000156 від 11.03.2024, -

встановив:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майор поліції ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до змісту якого просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, з можливістю внесення застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування поданого клопотання слідча ОСОБА_7 зазначає, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000156 від 11.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 201-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше березня 2024 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на отримання прибутку для власного збагачення, шляхом продажу товарів гуманітарної допомоги у вигляді транспортних засобів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання незаконного прибутку від продажу гуманітарної допомоги, ОСОБА_5 , починаючи з квітня місяця 2024 року із невстановленими слідством особами здійснив ввіз на територію України з-за кордону гуманітарної допомоги, а саме:

- автомобіля марки «HYUNDAI SANTA FE», VIN- НОМЕР_1 : НОМЕР_2 , до Благодійної організації « ІНФОРМАЦІЯ_3 »»;

- автомобіля марки «SSANGYONG REXTON», VIN-code: НОМЕР_3 , до Благодійної організації « ІНФОРМАЦІЯ_4 »»;

- автомобіля марки «HYUNDAI SANTA FE», VIN-code: НОМЕР_4 , до Благодійної організації « ІНФОРМАЦІЯ_3 »»;

- автомобіля марки «CHEVROLET CAPTIVA», VIN-code: НОМЕР_5 , до Благодійної організації « ІНФОРМАЦІЯ_4 »», для потреб ЗСУ.

В червні 2024 року ОСОБА_8 знайшов оголошення на сайті «оlx.ua» та зателефонувавши ОСОБА_5 , останній запропонував придбати вище вказані автомобілі за загальною вартістю в сумі 16400 доларів США.

04.07.2024 о 14 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи на автостоянці ТЦ «Чайка Центр», що за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів для власного збагачення, реалізуючи свій умисел, спрямований на отримання прибутку шляхом продажу товарів гуманітарної допомоги, здійснив продаж ОСОБА_8 вищевказаних транспортних засобів, які відповідно до Декларацій про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, ввезені на територію України у вигляді гуманітарної допомоги.

Таким чином, ОСОБА_5 за вищевказаних обставин здійснив продаж товарів гуманітарної допомоги у вигляді транспортних засобів під час воєнного стану на загальну суму 668 350,00 гривень, що згідно з п. 2 примітки до ст. 201-2 КК України у триста п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та становить значний розмір.

04.07.2024 о 14 год. 40 хв. у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 201-2 КК України, затримано ОСОБА_5 .

04.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 201-2 КК України.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий та прокурор обґрунтовують тим, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що певним чином мінімізує можливість застосування заохочувальних приписів КК України у разі постановлення обвинувального вироку (призначення покарання більш м`якого, ніж визначене санкцією статті, звільнення від відбування покарання тощо) та підвищує імовірність настання ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду. ОСОБА_5 є мешканцем іншої області, що ускладнює контроль за його процесуальною поведінкою в якості підозрюваного, та відтак сприятиме можливості його переховування від правоохоронних органів. Також, підозрюваний неодноразово під час воєнного стану перетинав державний кордон України та є особою, яка під час дії військового стану не підлягає призову, що може послужити підставою та мотивом до втечі за межі України (п.1 ч.1 ст.177 КПК України);

- повне коло осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення та, як наслідок, усі речові докази, органом досудового розслідування не виявлено та не вилучено, а тому ОСОБА_5 може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які наразі не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування (п.2 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх, оскільки ОСОБА_5 бачив та спілкувався зі свідком ОСОБА_9 (п.3, 4 ч.1 ст.177 КПК України).

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 (який входить в групу слідчих у кримінальному провадженні №0000156 від 11.03.2024) в судовому засіданні подане клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати стосовно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Зазначила, що підозра є необгрунтованою, оскільки не встановлено яким чином придбано автомобілі, а обшуки проведено без ухвали слідчого судді. Ризики, передбачені ст.177 КПК України, прокурором не доведені. Також просила врахувати особу ОСОБА_5 , який є особою з інвалідністю другої групи, має міцні соціальні зв`язки, не є небезпечним для суспільства. Щодо визначення застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, то вона є непомірною для підозрюваного, оскільки останній отримує лише пенсію по інвалідності.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та пояснив, що щомісячно отримує в середньому 19 000 грн доходу, а його дружина 15 000 грн, впливати на свідків та переховуватись не буде. Просив врахувати незадовільний стан його здоров`я та необхідність сторонньої допомоги у зв`язку із цим.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 201-2 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом затримання від 04.07.2024; протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 21.06.2024, від 28.06.2024, від 04.07.2024; протоколами огляду від 16.04.2024, від 19.06.2024; протоколами НСРД від 09.05.2024, від 21.06.2024; листом про виконання доручення слідчого від 27.05.2024; відомостями з автоматизованої системи реєстрації гуманітарної допомоги; листами військової частини НОМЕР_6 та НОМЕР_7 ; протоколами виготовлення імітаційних засобів від 28.06.2024; протоколом огляду та вручення несправжніх (імітаційних) засобів від 04.07.2024; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 28.06.2024; протоколами обшуку від 04.07.2024.

Щодо наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчий суддя враховує посилання слідчого та прокурора на наявність ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Також, ОСОБА_5 є особою з 2-ою групою інвалідності, а отже має можливість перетинати кордон України.

Тяжкість покарання та наведені обставини дають слідчому судді достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може, з метою уникнення покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, існує ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення в межах кримінального провадження №0000156 від 11.03.2024, враховуючи, що досудове розслідування триває та триває збір доказів у кримінальному провадженні.

Достатньо обгрунтованим є наявність ризику незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 на свідків у кримінальному провадженні №0000156 від 11.03.2024, зокрема на свідка ОСОБА_8 , оскільки з останнім підозрюваний знайомий.

Разом з тим, ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України (перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином) органом досудового розслідування не доведений.

Оцінюючи в сукупності встановлені судом обставини щодо заявлених прокурором та слідчим ризиків, тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, є особою з інвалідністю другою групи, має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утримані малолітню ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , позитивно характеризується за місцем проживання (характеристика ОСББ «Гарна-10А» від 05.07.2024), слідчий суддя вважає, що застосування cтосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Щодо можливості застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя зазначає наступне.

З огляду на ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є, в тому числі, забезпечення балансу між правами і інтересами окремої особи (підозрюваного) та суспільними інтересами (захист особи суспільства і держави), а також застосування належної правової процедури.

Частиною першою статті 181 КПК України встановлено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , слід відмовити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, з покладенням на нього наступних процесуальних обов`язків: цілодобово не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування, прокурора або суду, за виключенням часу перебування в укритті на випадок оголошення повітряної тривоги чи іншого загрозливого для життя стану; прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні за № 0000156 від 11.03.2024; здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Керуючись статтями 176-179, 181, 193-194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 04 вересня 2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні процесуальні обов`язки:

- цілодобово не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування, прокурора або суду, за виключенням часу перебування в укритті на випадок оголошення повітряної тривоги чи іншого загрозливого для життя стану;

- прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні за № 0000156 від 11.03.2024;

- здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Строк дії ухвали та обов`язків встановити до 04 вересня 2024 року.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 16 липня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1