Справа № 346/4605/19
Провадження № 1-в/346/373/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Коломийська

виправна колонія (№41)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, в режимі відеоконференцзв?язку, подання в.о. начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коломия, Івано-Франківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, засудженого 19 квітня 2021 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Початок строку: 21.05.2021 р.

Кінець строку: 21.07.2025 р.

ВСТАНОВИВ:

В.о. начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» ОСОБА_7 звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

Подання мотивував тим, що під час тримання в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» засуджений не допускав порушень вимог режиму утримання, дисциплінарні стягнення не накладались. Заохочення не застосовувались.

3 13.06.2021 р. відбував покарання в ДУ «Личаківська виправна колонія (№30)». За час відбування покарання допускав порушення встановленого порядку відбування покарання за що було накладено одне дисциплінарне стягнення, яке на даний час погашене. Застосовано три заохочення.

3 27.06.2024 р. відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)». За час відбування покарання не допускає порушень встановленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались. Заохочення не застосовувались. Працевлаштований у виробничій майстерні робітником. Виконує роботи з благоустрою місць позбавлення волі. На заходи виховного впливу реагує добре, робить позитивні висновки для себе. У відношенні до представників адміністрації колонії тактовний. У взаємодії з іншими засудженими не конфліктний. Віддає перевагу спілкуванню із засудженими позитивної спрямованості. За характером спокійний. В індивідуальних бесідах відвертий. Зв?язок з родичами підтримує шляхом телефонних розмов, отримує від них посилки та передачі. Згідно вироку вину в скоєному злочині визнав повністю. Виконавчий лист не поступав.

Вивчивши матеріали особової справи засудженого, заслухавши пояснення представника адміністрації колонії, який підтримав подання,думку прокурора, який заперечив на умовно-достроковому звільненні засудженого посилаючись на те, що умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, враховуючи прохання засудженого звільнити його умовно достроково на невідбутий строк, оскільки він був працевлаштований у ДУ "Львівській виправній колонії (№41)", суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Єдиною і достатньою підставою умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання: виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Сумлінна поведінка полягає також у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов язків, виробничих завдань і дорученої роботи; внесенням раціоналізаторських пропозицій і винахідницьких відкриттів; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; виконанням норм виробітку; ставленням до майна, знарядь виробництва; прагненням придбати спеціальність або підвищити кваліфікацію; відсутністю трудових порушень; суворим додержанням правил охорони праці і правил техніки безпеки та ін.

Виходячи із вимог ст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості.

Таким чином, умовно-дострокове звільнення можливе за умови, якщо засуджений довів своє виправлення.

При вирішенні даного питання судом враховуються положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» в якій зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України. При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину. Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу відбування покарання довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Судом встановлено, що відповідно до вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2021 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 2 ст.186 КК України та призначено покарання: за ч. 2ст. 185 КК Україниу виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Коломийського міськрайонного суду від 02.05.2018 р. та призначено остаточно ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 21.05.2021 р.

Відповідно до характеристики, затвердженої начальником Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» ОСОБА_8 , на засудженого ОСОБА_5 , під час гримання в ДУ «УВП №12» м. Івано-Франківськ не допускав порушень вимог режиму утримання, дисциплінарні стягнення не накладались. Заохочення не застосовались. 3 13.06.2021 р. відбував покарання в ДУ «Личаківська виправна колонія (№30)». За час відбування покарання допускав порушення встановленого порядку відбування покарання за що було накладено одне дисциплінарне стягнення, яке на даний час погашене. Застосовано три заохочення. 3 27.06.2024 р. відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)». За час відбування покарання не допускає порушень встановленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались. Заохочення не застосовувались. Працевлаштований у виробничій майстерні робітником. Виконує роботи з благоустрою місць позбавлення волі. На заходи виховного впливу реагує добре, робить позитивні висновки для себе. У відношенні до представників адміністрації колонії тактовний. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». Санітарно-гігієнічних норм дотримується. Зовнішній вигляд завжди охайний. У взаємовідносинах із іншими засудженими не конфліктний. Віддає перевагу спілкуванню із засудженими позитивної спрямованості. За характером спокійний. В індивідуальних бесідах відвертий. Зв?язок з родичами підтримує шляхом телефонних розмов, отримує від них посилки та передачі. Згідно вироку вину в скоєному злочині визнав повністю (а.с.2-3).

Згідно довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 , від 01.08.2024 р. до останнього застосовано три заохочення у виді подяки (за активну участь в благоустрої установи та зразкову поведінку) та застосовано одне дисциплінарне стягнення у виді суворої догани (за порушення режимних вимог) (а.с.4).

Як слідує із психологічної характеристики засудженого ОСОБА_5 , то йому рекомендовано створення умов для самореалізації в цікавих для нього видах діяльності, розвитку і спеціальних здібностей; необхіно навчати вмінню будувати взаємовідносини, враховуючи особистісні відмінності, вмінню переборювати сором?язливість (а.с.5).

Із висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 засуджений став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та має бути представлений для заміни покарання у виді позбавлення волі на певний строк, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м?яким (ст.81,82 КК України) 89 балів (а.с.6-8).

Згідно довідки №145 від 29.07.2024р. про працевикористання засудженого ОСОБА_5 , останній працював лише у червні 2024 року (а.с.9).

Відповідно до довідки від 29.07.2024 р. виконавчий лист на засудженого ОСОБА_5 не поступав (а.с.10).

Із медичної довідки на засудженого слідує, що останній хворіє на хронічний гастродуоденіт в стадії нестійкої ремісії, однак, засуджений працездатний із працевлаштуванням (а.с.11).

Суд вважає, що сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Разом з тим, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого-процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Таким чином, з урахуванням вищевикладених обставин та їхнього системного аналізу, суд доходить висновку, що поведінка засудженого не була стало позитивною протягом всього періоду відбування покарання. При цьому, суд вважає, що дані останньої характеристики вказують на наявність позитивних змін в поведінці ОСОБА_5 , що свідчить про те, що засуджений стає на шлях виправлення, однак свого виправлення в повній мірі ще не довів.

Під сумлінним ставленням до праці розуміється постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів та обладнання.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку та ставлення до правці за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно матеріалів подання та характеристики затвердженої начальником Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» ОСОБА_8 , засуджений ОСОБА_5 працевлаштований у виробничій майстерні робітником.

Як вбачається із матеріалів особової справи та характеристики, затвердженої 23.06.2023р. начальником Державної установи "Личаківська виправна колонія (№30)" засуджений Жуков у ДУ "Личаківська виправна колонія (№30)"працевлаштованим не був. Зокрема, особова справа засудженого не містить доказів щодо працевикористання останнього.

Таким чином, суд вважає, що ставлення до праці засудженого не було сумлінним в розумінні вимог законодавства.

Отже, оцінюючи в сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого та ставлення до праці такими, що свідчить про її виправлення, суд вважає, що в ході розгляду подання не було наведено конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення засудженого досягнув тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і його подальше виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Суд погоджується з доводами прокурора та вважає, що на даний час звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання умовно-достроково буде передчасним, оскільки засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці виправлення не довів.

Не зважаючи на викладене та формальне існування підстав для звільнення засудженого умовно-достроково, суд не вбачає підстав для задоволення подання, оскільки останній за весь час відбування покарання працевлаштованим не був, що є прямою перешкодою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відбуття ж певної частини покарання, наявність трьох заохочень за активну участь в благоустрої установи та зразкову поведінку засудженим за окремий квартал самі по собі не можуть бути визнані достатніми підставами для застосування заохочувальної норми, визначеної ст. 81 КК України, оскільки дотримання правил поведінки, недопущення порушення правил внутрішнього трудового розпорядку є обов`язком засудженого, мірою його необхідної поведінки, і ці обставини не доводять виправлення засудженого.

Суд звертає увагу на те, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є його обов`язком відповідно до ст. 9 КВК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Зважаючи на те, що висновок про застосування умовно-дострокового звільнення має ґрунтуватися на оцінці поведінки засудженого за весь час відбування покарання, суд не може прийняти до уваги твердження засудженого про те, що він довів своє виправлення.

Наведені вище обставини в сукупності свідчать про те, що засуджений не довів своє виправлення в обсязі достатньому для застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до положень ст. 81 КК України.

Враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, що не було доведено засудженим під час відбування покарання, суд доходить висновку про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення.

Беручи до уваги, що за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2021 року засуджений Жуков хоч і відбув 3/4 частини строку призначеного покарання, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, його поведінку та ставлення до праці протягом всього строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх даних в сукупності, і є правом, а не обов`язком суду, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі наведеного, ст.6 КВК України, ст.81 КК України, керуючись ст.336, 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання в.о. начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з часу отримання засудженим копії ухвали, прокурором з часу проголошення.

Повний текст ухвали складено і оголошено 29 серпня 2024 року об 11 год. 50 хв.

Суддя ОСОБА_1