Справа № 215/5485/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі:

головуючого по справі судді Квятковського Я.А.

з участю секретаря Манько В.В.

розглянувши в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України в м. Кривому Розі клопотання ОСОБА_1 , 1993 р.н. про приведення вироку яким засуджено ОСОБА_1 у відповідність ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вище зазначеною заявою, та просить привести вирок,яким його було засуджено у відповідність до чинного законодавства.

Прокурор подав клопотання , згідно якого просив повернути заяву, як непідсудну Тернівському районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, згідно листа ДУ «КУВП(№3)» від 20.09.2024, ОСОБА_1 в установі не значиться. Тобто вирок щодо засудженого не виконується на території Тернівського району м.Кривого Рогу.

Європейська комісія у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» зазначила, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів ». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб .

Згідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, тобто можливим є застосування аналогії у кримінальному провадженні. На переконання суду така аналогія закону допускається для застосування судом виключно з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заява засудженого ОСОБА_1 , про приведення вироків у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, не підсудна Тернівському районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та підлягає поверненню заявнику для подачі до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України,

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про приведення вироку яким засуджено ОСОБА_1 у відповідність ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», - повернути.

Роз`яснити заявнику, що клопотання ОСОБА_1 , про приведення вироків у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, підлягає вирішенню місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

СУДДЯ: