н/п 1-кс/766/8900/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання в.о. заступника начальника СВ ВП №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 про арешт майна

встановила:

В.о. заступника начальника СВ ВП №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, в якому просить арештувати три об`єкти нерухомого майна, належні підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, ОСОБА_4 , а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 52,3 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво про право на спадщину 2227, видане 10.07.2024); двокімнатну квартиру, загальною площею 52,3 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_2 (договір купівлі-продажу ВМТ 719976 від 22.05.2010); 2/3 частини чотирикімнатної квартири загальною площею 83,3 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_3 (свідоцтво про право на спадщину 1-537).

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає поверненню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає конфіскації.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, якою визначено вимоги до клопотання про арешт майна, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, серед іншого, повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого не відповідає вимогам, встановленим ч.2 ст.171 КПК України, а саме:

Слідчий зазначає, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення цивільного позову у розмірі 516060,00 гривень.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями(бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Проте матеріали клопотання не містять копії цивільного позову, і в порушення п.1 ч.2 ст.171 КПК України клопотання не містить жодного обґрунтування необхідності накладення арешту на три об`єкти нерухомого майна, адже арешт майна має бути співрозмірним сумі позову і співрозмірність арешту має бути обґрунтована у клопотанні.

Слідчий з урахуванням вимог п.1 ч.2 ст.171КПК України має обґрунтувати співрозмірність арешту майна заявленому цивільному позову.

Частиною 2 ст.171 КПК України не вимагається зазначати у клопотанні детальних відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, цитувати статті Кримінального Кодексу України, тоді як основу клопотання складає детальний виклад обставин кримінального правопорушення з цитуванням статей Бюджетного Кодексу України та цитування статей КПК України, які визначають поняття арешту майна ( ч.1 ст.170 КПК), визначають мету арешту майна (ч.2 ст. 170 КПК), тоді як норми КПК України існують для того, щоб слідчий з прокурором їх виконували, а не цитували.

Слідчий цитує ч.2 ст.170 КПК України, яка визначає 4 мети накладення арешту майна, але при цьому не зазначає з якою ж метою в даному випадку необхідно накласти арешт на майно. З цього слідує, що слідчий суддя має це визначити самостійно із загального змісту клопотання, чого КПК України не передбачено, оскільки відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчому з прокурором необхідно проаналізувати зміст клопотання на його відповідність вимогам, визначеним ч.2 ст.171 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Оскільки клопотання про арешт майна не відповідає вимогам, визначеним ст.171 КПК України, то відповідно до ч.3 ст.172 КПК України підлягає поверненню прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя

постановила:

Клопотання повернути прокурору Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 .

Встановити строк у 72 години з моменту отримання вказаної ухвали прокурором ОСОБА_5 для усунення наявних у клопотанні недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1