Справа № 736/588/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/660/24
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000035 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 09 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Брянка, Луганської області, мешканець АДРЕСА_1 , не одружений, освіта середня, не працює, раніше судимий 08.01.2024 Корюківським районним судом Чернігівської області за ст.126-1 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт,

засуджений за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Корюківського районного суду від 08.01.2024 у виді 150 годин громадських робіт, що відповідно до п.4 ч.1 ст.72 КК України становить 18 днів арешту, та остаточно ОСОБА_9 призначено покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці 10 (десять) днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Долю речових доказів вирішено у порядку ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що ОСОБА_9 , будучи засудженим 08.01.2024 вироком Корюківського районного суду Чернігівської області за ст.126-1 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, умисно та систематично ухилявся від відбування призначеного йому покарання за наступних обставин.

Так, 12.02.2024 засудженого ОСОБА_9 поставлено на облік в Корюківському районному секторі №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, 16.02.2024 ознайомлено під особистий підпис з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від їх виконання. Згідно з направленням №35/10/229-24 від 16.02.2024, виданого Корюківським РС №3 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, ОСОБА_9 повинен приступити до відпрацювання громадських робіт із 19.02.2024 на території Будянського старостинського округу Корюківської міської ради. У лютому 2024 року ОСОБА_9 систематично, без поважних причин, не з`являвся до вказаного вище старостинського округу для відбування покарання у виді громадських робіт 21-23, 26-29 лютого 2024 року, таким чином, у порушення вимог ч.3 ст.40 КВК України, ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, не відпрацювавши у лютому 2024 року 28 годин. Фахівцем Корюківського РС №3 філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_10 . 28.02.2024 із ОСОБА_9 проведено профілактичну бесіду та винесено письмове попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт за ч.2 ст.389 КК України. У березні 2024 року ОСОБА_9 , систематично, без поважних причин, не з`являвся до Будянського старостинського округу Корюківської міської ради для відбування покарання у виді громадських робіт 01, 04-08, 11-14 березня 2024 року, таким чином, у порушення вимог ч.3 ст.40 КВК України ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, не відпрацювавши у березні 2024 року 40 годин. Загалом, із передбачених графіками за лютий та березень 2024 року 112 годин покарання у виді громадських робіт, засуджений ОСОБА_9 не відпрацював жодної години, невідбута частина покарання складає 150 годин.

Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, просив скасувати вирок місцевого суду та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.1-3 ч.2 ст.59-1 КК України. На підставі ст.ст.71, 72 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання у виді громадських робіт за вироком Корюківського районного суду від 08.01.2024, та остаточно ОСОБА_9 визначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки 15 днів, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1-3 ч.2 ст.59-1 КК України. В обґрунтування скарги зазначив, що 28.03.2024 набрав чинності Закон №3342-ІХ від 23.08.2023, яким було внесено зміни до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України, а також визначено новий вид покарання у виді пробаційного нагляду. Так, згідно з новою редакцією санкції ч.2 ст.389 КК України, передбачено, зокрема, покарання у виді пробаційного нагляду на строк до 3 років. Також було внесено зміни до ст.60 КК України, відповідно до яких покарання у виді арешту може бути застосовано лише до військовослужбовців. Проте, призначаючи ОСОБА_9 , який не є військовослужбовцем, покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді арешту, суд першої інстанції не звернув уваги на ці законодавчі зміни.

У судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_9 не з`явився, про час і місце судового розгляду був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу частково та просив її задовольнити; захисника обвинуваченого, який погодився з позицією прокурора; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінального правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 міру покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює; обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття; відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність є частково слушними, з наступних міркувань.

Так, станом на день вчинення ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення - на 07 березня 2024 року, санкція частини другої ст.389 КК України передбачала, серед іншого, таке покарання як арешт на строк до шести місяців.

28 березня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» №3342-ІХ від 23 серпня 2023 року, яким Кримінальний кодекс України було доповнено новим видом покарання - пробаційним наглядом.

За змістом ч.1 ст.59-1 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Крім того, вищевказаним Законом внесено зміни, у тому числі до частини 2 статті 389 КК України, та покарання у виді арешту було замінено на покарання у виді пробаційного нагляду.

При цьому, як слідує зі змісту ст.60 КК України (в редакції Закону від 23.08.2023), покарання у виді арешту може бути застосовано лише до військовослужбовців.

На час ухвалення оскаржуваного вироку Корюківським районним судом - 09 травня 2024 року, вже діяла нова редакція частини 2 статті 389 КК України.

А тому, місцевий суд, призначаючи ОСОБА_9 покарання у виді арешту, не взяв до уваги зміни, внесені до Кримінального кодексу України, та припустився помилки.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо призначення ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.1-3 ч.2 ст.59-1 КК України, підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Як уже було зазначено вище, станом на день вчинення ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення - 07 березня 2024 року, санкція ч.2 ст.389 КК України передбачала, серед іншого, таке покарання як арешт на строк до шести місяців.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи, що покарання у виді пробаційного нагляду є більш м`яким, ніж покарання у виді арешту, оскільки воно не пов`язане з ізоляцією винної особи від суспільства, то в силу положень ст.5 КК України, судом першої інстанції ОСОБА_9 за ч.2 ст.389 КК України мало бути призначено покарання саме у виді пробаційного нагляду.

Проте, згідно з п.2 ч.1 ст.72 КК України (в редакції Закону №3342-ІХ від 23 серпня 2023 року) визначено, що одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду.

Отже, максимальний строк покарання, призначеного ОСОБА_9 , за ч.2 ст.389 КК України у виді пробаційного нагляду не може перевищувати 1 року.

Враховуючи, що вироком Корюківського районного суду від 08.01.2024 ОСОБА_9 був засуджений за ст.126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин, остаточне покарання йому необхідно призначити з урахуванням вимог ст.ст.71, 72 КК України.

Відтак, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок місцевого суду - зміні у частині призначеного ОСОБА_9 покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити частково.

Вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 09 травня 2024 року щодо ОСОБА_9 - змінити, у частині призначеного покарання.

ОСОБА_9 призначити покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.71, ст.72 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання у виді громадських робіт за вироком Корюківського районного суду від 08.01.2024, та остаточно ОСОБА_9 призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 15 (п`ятнадцять) днів.

Покласти на ОСОБА_9 обов`язки, передбачені п.п.1-3 ч.2 ст.59-1 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку пробаційного нагляду ОСОБА_9 рахувати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4