Справа № 161/2090/24 Провадження №11-кп/802/551/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового

засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000041 від 19.01.2024 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 червня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон Херсонської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, внутрішньо-переміщена особа, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Херсон Херсонської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, внутрішньо-переміщена особа, зареєстрованого АДРЕСА_3 , фактично проживаючого АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди та витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги задоволено частково, зокрема визначено:

- стягнути з ОСОБА_8 в користь потерпілого ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі) гривень та витрати, пов`язані із наданням правової допомоги в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.

- стягнути з ОСОБА_9 в користь потерпілого ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі) гривень та витрати, пов`язані із наданням правової допомоги в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.

В С Т А Н О В И В

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він, 18.01.2024, близько 12:45 год., діючи умисно, без попередньої змови групою осіб із обвинуваченим ОСОБА_9 , перебуваючи на паркувальному майданчику ТЦ «Гостинець», що розташований на проспекті Соборності, 11-Л в м. Луцьк Волинської області, керуючись метою нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, в ході конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_10 , умисно наніс йому три удари кулаком правої руки у потиличну ділянку голови, внаслідок чого потерпілому спричинено тілесні ушкодження у вигляді саден на межі тім`яної та потиличної ділянки голови, що за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Після цього, продовжуючи свої протиправні дії, обвинувачений ОСОБА_8 наніс ОСОБА_10 ще чотири удари кулаком правої руки в ділянку голови останнього, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді садна в правій скроневій ділянці, що за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також закриту черепно-мозкову травму із струсом головного мозку, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше шести діб.

Обвинуваченого ОСОБА_9 визнано винуватим та засуджено за те, що він 18.01.2024, близько 12:45 год., діючи умисно, без попередньої змови групою осіб із ОСОБА_8 , перебуваючи на паркувальному майданчику ТЦ «Гостинець», що розташований по АДРЕСА_5 , керуючись метою нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, в ході конфлікту, який раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_10 , умисно наніс потерпілому два удари кулаком правої руки у ділянку обличчя, внаслідок чого спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді синця навколо правого ока,яке за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, а також закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, що за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше шести діб.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_8 , своїми умисними протиправними діями, які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчиненому групою осіб без попередньої змови між собою, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 , своїми умисними діями, які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, вчиненому групою осіб без попередньої змови між собою, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України.

У поданих на вирок апеляційних скаргах захисник обвинувачених, не оспорюючи висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України, оскаржує вирок в частині стягнення витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги.

Вважає, що суд безпідставно задовольнив позовні вимоги щодо відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 50 000 гривень.

На думку апелянта, наявна в матеріалах справи квитанція не є доказом оплати витрат за надання правничої допомоги, оскільки сплачена не у відповідності до п. 2 розділу 5 Довору, не на розрахунковий рахунок. При цьому додана квитанція є лише на суму 30 000 гривень, а сума в розмірі 50 000 гривень необґрунтована та неспіврозмірна із складністю справи і документально не підтверджена.

Захисник просить оскаржений вирок змінити, відмовити у задоволенні цивільного позову представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частині відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги.

Від захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених та потерпілого ОСОБА_10 на адресу апеляційного суду надійшла заява, в якій останні просили здійснювати судовий розгляд без їх участі.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляційних скарг, думку прокурора, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження, за згодою учасників судового провадження розглянуто в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України, а також в частині призначеного покарання не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду.

Разом з тим, захисник обвинувачених у поданих апеляційних скаргах просить змінити оскаржений вирок та відмовити у задоволенні цивільного позову представника потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_11 в частині відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги в розмірі 25 000 гривень з кожного обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, представником потерпілого ОСОБА_12 адвокатом ОСОБА_11 пред`явлено цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди та витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги.

Вироком суду першої інстанції зазначені позовні вимоги задоволені частково.

Так, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з кожного з обвинувачених моральної шкоди в розмірі 3000 гривень та вказані обставини ніким із учасників судового розгляду не оскаржуються.

Разом з тим, положеннями ст. 118 КПК України визначено, що процесуальні витрати складаються із: 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Таким чином, положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК України. Натомість положення, які стосуються цивільного позову, визначені главою 9 цього Кодексу. Це свідчить про різну правову природу процесуальних витрат та шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

У свою чергу, ч. 1 ст. 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Враховуючи наведене вище, висновки суду першої інстанції про задоволення цивільного позову представника потерпілого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_11 в частині стягнення з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь першого витрат на правничу допомогу, суд вважає необґрунтованими.

Таким чином, процесуальні витрати, понесені потерпілим на професійну правничу допомогу слід стягнути з обвинувачених в порядку ст.ст. 120, 124 КПК України.

Окрім того, перевіряючи доводи апеляційних скарг захисника про неналежне документальне підтвердження розміру витрат на правничу допомогу саме у сумі 50 000 гривень, апеляційний суд вважає їх обґрунтованими.

Вирішуючи питання щодо процесуальних витрат, суд має чітко дотримуватись вимог глави 8 КПК України, яка регламентує поняття процесуальних витрат у кримінальному процесі, їх види та порядок відшкодування.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Правовою підставою відшкодування витрат на правничу допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, між потерпілим ОСОБА_10 та адвокатом ОСОБА_11 укладено договір №19-01/24-1 про надання правової (правничої) допомоги від 19.01.2024 року.

В матеріалах справи наявна квитанція від 26.02.2024 з якої вбачається, що від потерпілого ОСОБА_10 адвокатом ОСОБА_11 було отримано 30 000 гривень, проте відсутнє документальне підтвердження заявленого розміру відшкодування витрат на правничу допомогу 50 000 гривень.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає за необхідне змінити вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову. Зменшити розмір процесуальних витрат і стягнути в порядку ст.ст. 120, 124 КПК України із обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_10 витрати на правничу допомогу, які були належним чином підтвердженні документально, а саме у розмірі 15 000 гривень з кожного обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 червня 2024 року стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частині цивільного позову змінити.

Стягнути в порядку ст.ст. 120, 124 КПК України з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_10 процесуальні витрати, а саме витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч ) гривень з кожного.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді