Рівненський апеляційний суд
________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Рівне

Справа № 556/36/22

Провадження № 11-кп/4815/189/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції клопотання прокурора Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_5 про оголошення обвинуваченого ОСОБА_7 у міжнародний розшук та про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 у кримінальному провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000322 від 06.07.2020 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, не військовозобов`язаного, не працюючого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_8 , законного представника потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_10 (потерпілої) на вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 листопада 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Рівненського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000322 від 06.07.2020 року, відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України за апеляційними скаргами сторони захисту та обвинувачення на вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 листопада 2023 року.

Вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 листопада 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Відмовлено прокурору Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_8 у задоволенні клопотання щодо обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу стосовно ОСОБА_7 ухвалено не обирати.

Провадження в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, закрито.

Позовні вимоги ОСОБА_10 до ОСОБА_7 в частині стягнення матеріальних витрат на проїзд до лікувальних закладів, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 збитки у сумі 16992 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_10 до ОСОБА_7 в частині стягнення витрат на лікування сина в сумі 188 965, 36 грн. залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_7 витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 23290 грн. 05 коп.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 липня 2020року на:автомобіль, марки «MAZDA, модель XEDOS 9», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; мотоцикл, марки «LifanLF150-2Е», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційних скаргах сторони обвинувачення порушується питання про погіршення становища обвинуваченого, тому його участь в силу вимог ч.4 ст. 401 КПК України при апеляційному розгляді є обов`язковою.

Апеляційний розгляд у даному кримінальному провадженні неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою обвинуваченого ОСОБА_7 .

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 20 серпня 2024 року задоволено клопотання прокурора та постановлено витребувати з ІНФОРМАЦІЯ_2 інформацію щодо перетину громадянином України ОСОБА_7 державного кордону України за період з 06 листопада 2023 року по день надання відповіді.

На виконання зазначеної ухвали 23 серпня 2024 року з ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла відповідь (№ 556/36/22/4463-ЕП/24 від 21.08.2024), відповідно до якої ОСОБА_7 10 березня 2024 року перетнув державний кордон за напрямком «виїзд» через пункт пропуску «Краківець».

З урахуванням наведених обставин, беручи до уваги те, що точне місцезнаходження ОСОБА_7 невідоме і він перебуває за межами України, прокурором подано клопотання про оголошення ОСОБА_7 в міжнародний розшук.

Крім того, у зв`язку з наведеним, з врахуванням положень п.4 ч.2 ст. 183, ч.6 ст. 193, ч.4 ст. 183 КПК України, прокурор в клопотанні покликається на наявність у даному кримінальному провадженні ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України переховування ОСОБА_7 від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за яке встановлено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років та просить обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, звертає увагу, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити своєчасного судового розгляду кримінального провадження та контролю за місцем перебування обвинуваченого і гарантувати виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав подані клопотання про оголошення ОСОБА_7 в міжнародний розшук та про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього, захисника, який не заперечив проти задоволення поданих клопотань, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданих клопотань, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягають до задоволення з наступних підстав.

Колегія суддів враховує, що ст. 21 КПК України гарантує право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите (ст. 28 КПК).

Разом з цим, як передбачено ст. 335 КПК України у разі, якщо обвинувачений ухилився від явки до суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому або прокурору.

Чинним КПК України не регламентовано поняття «міжнародний розшук» та не розкрито змісту зазначеного терміну. При цьому поняття «міжнародний розшук» використовується у ст. 193 КПК України як одна з підстав для вирішення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого.

Очевидним є те що встановлення місця перебування обвинуваченого та доставлення його до суду є необхідною умовою для успішного закінчення судового провадження. З цією метою відповідними суб`єктами здійснюється розшук особи, яка ухиляється від суду. Розшук може відбуватися на території України, бути міждержавним та/або міжнародним. Метою для усіх видів розшуку є отримання інформації про місцезнаходження розшукуваної особи та подальшого доставлення її до суду, правоохоронного органу.

Згідно приписів розділу IV Інструкції «Про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол»,затвердженої спільним наказом від 17.08.2020 № 613/380/93/228/414/510/2801/5, для публікації в базі даних Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну необхідною умовою є наявність обраного розшукуваній особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У свою чергу Міжнародною організацією кримінальної поліції «Інтерпол» звернено увагу на те, що підтвердженням оголошення особи в міжнародний розшук є не наявність внесених відомостей в базу даних Інтерпол, а прийняте процесуальне рішення ініціатором розшуку, зокрема на стадії досудового розслідування - постанова органу досудового розслідування про оголошення особи в міжнародний розшук, а на стадії судового розгляду ? відповідна ухвала суду.

Аналіз норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що розшук є комплексом слідчих, оперативно-розшукових, розшукових, інформаційно-довідкових, сигнальних та інших заходів, які здійснюються правоохоронними органами в місцях можливого перебування розшукуваних. При цьому, міжнародним розшуком є комплекс зазначених заходів, що заснований на нормах національного і міжнародного права та здійснюються поза межами держави-ініціатора за запитами спеціально уповноважених органів держав, силами правоохоронних запитуваних країн з використанням можливостей Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол.

Розшук особи в Україні та міжнародний розшук особи відрізняється як за територією, на якій здійснюється даний розшук так і суб`єктами, які його здійснюють. Прийняття судом ухвали про оголошення особи у розшук, шляхом задіяння міжнародного співробітництва є єдиним способом реалізації та виконання цього рішення суду та встановлення точного місцезнаходження обвинуваченого за кордоном.

Враховуючи вищенаведене та зважаючи на те, ОСОБА_7 зник з місця свого проживання, до суду на виклики не з`являвся, точне місцеперебування обвинуваченого не відоме, наявні відомості про перетин ним кордону України та неповернення в Україну станом на дату вирішення клопотань, з метою забезпечення учасникам судового розгляду необхідних умов для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає, що наявні достатні передбачені законом підстави для задоволення клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук.

Щодо клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то колегія суддів його також визнає обґрунтованим.

Виїзд ОСОБА_7 за межі країни, унеможливлює розгляд справи по суті без його участі у судовому засіданні та виконання судом завдань кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. Запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора (частини 3, 4 ст. 176 КПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду.

Частина 2 зазначеної статті передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Враховуючи стадію кримінального провадження, суд апеляційної інстанції не входить в обговорення питання обґрунтованості підозри, оскільки ОСОБА_7 вже висунуте обвинувачення та ухвалено відносно останнього судом першої інстанції обвинувальний вирок, який оскаржено в апеляційному порядку.

Тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням тривалого перебування ОСОБА_7 за межами України (з 10.03.2024 року), враховуючи те, що обвинуваченому відомо про перебування кримінального провадження відносно нього у провадженні апеляційного суду, оскільки останній був належним чином повідомлений про дату призначення апеляційного розгляду, який був відкладений саме за клопотанням обвинуваченого у в`язку з погіршенням стану здоров`я, що свідчить про неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого та про небажання постати перед судом з метою уникнення перегляду оскаржуваного вироку, доводи клопотання прокурора про наявність ризику переховуватися від суду є обґрунтованими.

Наведене свідчить про неможливість в інший спосіб забезпечити явку ОСОБА_7 до суду, тому на виконання завдань кримінального провадження наявна потреба в обранні останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави в силу положень ч. 4 ст. 183 КПК України, з врахуванням того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявному ризику та гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого, беручи до уваги інкримінований обвинуваченому злочин, вид і міру передбаченого покарання за інкримінованою санкцією частини статті, що є вагомими психологічним фактором, який може сприяти переховуванню від суду.

Відповідно до ч.6 ст. 193 КПК України суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження суд за участю обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відсутність ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою унеможливлює використання каналів міжнародної співпраці МОКП-Інтерпол для розшуку вказаного громадянина.

Очевидним є те, що встановлення місця перебування обвинуваченого та доставлення його до суду є необхідною умовою для успішного закінчення судового провадження.

З огляду на зазначене та той факт, що ОСОБА_7 залишив межі України більше 6 місяців тому та назад не повертався, клопотання прокурора про обрання стосовно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Зважаючи на вказані обставини, колегія суддів приходить висновку, що запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти наявному ризику.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 335, 401, 404, 405 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Задовольнити клопотання прокурора.

Оголосити в міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України.

Обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч.2 ст. 286 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання і не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки ОСОБА_7 до місця кримінального провадження розглянути за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у встановленому законом порядку.

Зупинити судове провадження у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000322 від 06.07.2020 року, відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України до розшуку обвинуваченого.

Організацію виконання ухвали доручити відділенню поліції № 1 Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні Вараської окружної прокуратури.

Копію ухвали направити відділенню поліції № 1 Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області та прокурору у даному кримінальному провадженні Вараської окружної прокуратури ? для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3