ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001690 від 20.06.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Круті Горби Білоцерківського району, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має матір похилого віку, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.06.2023 року, близько 17 год. 00 хв., водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі сполученням «Велика Снітинка-Фастів», поза межами населеного пункту, в напрямку мікрорайону «Завокзалля», що в м. Фастів, Київської області, де при доланні нерегульованого перехрещення з автодорогою Р-04 не надав перевагу в русі транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від їх подальшого руху, чим порушив вимоги пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - ПДР України), а саме: 10.1. ПДР України «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», та 16.11. ПДР України «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху» чим проявив злочинну самовпевненість, не був уважним під час керування транспортним засобом, не впевнився в безпечності або небезпеці іншим учасникам руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем марки «Renault Espace» реєстраційний номер НОМЕР_2 . У результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 1-5 ребер праворуч. Переломи 2-6; 9; 11 ребер ліворуч. Двобічний гідроторакс.Пневмоторакс праворуч. Перелом стернального кінця лівої ключиці. Перелом поперечного відростку хребця L5 ліворуч. Перелом переднього відділу правої кульшової западини. Перелом сідничної кістки праворуч, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як для повного зрощення переломів необхідно більше, ніж 21 день.

Садна шиї, правої верхньої кінцівки, численні підшкірні крововиливи на передньо-бокових поверхнях грудної клітини, відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з розривом печінки, гемоперитонеум, відноситься до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості за критерієм як небезпечні для життя.

Закритий перелом обох верхніх гілок лобкової кістки. Закритий перелом 3- 10 ребер праворуч. Закритий перелом тіла Th10. Забій спинного мозку, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як для повного зрощення переломів необхідно більше, ніж 21 день.

Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку, рвана рана вушної ділянки справа, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 10.1. та 16.11. ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіянні тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим в інкримінованому діянні, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчиненого правопорушення, повідомив, що дійсно 20.06.2023 року їхав з села Велика Снітинка додому в напрямку мікрорайону «Завокзалля» та на перехресті не надав перевагу в русі транспортного засобу, який наближався до даного перехрестя, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем «Volkswagen» та під час дорожньо-транспортної пригоди постраждали пасажири, а саме його дружина і дочка, які знаходились у автомобілі обвинуваченого.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 надала суду наступні показання.

ОСОБА_5 , повідомила, що 20.06.2023 отримала тілесні ушкодження під час дорожньо-транспортної пригоди знаходячись на пасажирському місці у автомобілі під керуванням її чоловіка, ОСОБА_4 , претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого немає та просить не позбавляти його волі та права керування транспортними засобами, адже вони опікуються свекрухою похилого віку, яка проживає дуже далеко від міста Фастова і вона з чоловіком добирається до неї на автомобілі.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 надала суду наступні показання.

ОСОБА_6 , повідомила, що 20.06.2023 отримала тілесні ушкодження під час дорожньо-транспортної пригоди знаходячись на пасажирському місці у автомобілі під керуванням її батька, ОСОБА_4 , претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого немає.

З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого зміненого обвинувачення та обставин вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та прокурора провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Згідно з документами, що характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, пенсіонер, одружений, згідно з довідкою, виданою Великоберезянським старостинським округом Виконавчого комітету Таращанської міської ради від 18.10.2024 здійснює догляд за своєю матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не є інвалідом.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких кримінальних правопорушень та обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, позицію потерпілих, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити їй покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

При цьому, в даному випадку, враховуючи особу обвинуваченогоОСОБА_4 , суд дійшов висновку про можливість для звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та встановлення йому іспитового строку.

Крім того, враховуючи, що обвинувачений здійснює догляд за своєю матір`ю, яка є особою похилого віку, проживає в іншому значно віддаленому від місця проживання обвинуваченого місці, зважаючи на думку потерпілих, вчинення кримінального правопорушення вперше, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення спеціального права.

На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за висновками експертиз № СЕ-19/111-23/31933-ІТ від 17.07.2023 становить 2868 грн. 00 коп; № СЕ-19/111-23/31937-ІТ від 17.07.2023 становить 2868 грн. 00 коп; № СЕ-19/111-23/31973-ІТ від 19.07.2023 становить 4302 грн. 00 коп; № СЕ-19/111-23/45460-ІТ від 28.09.2023 становить 1912 грн. 00 коп;

Відповідно до ст. 124 КПК України вказані судові витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт майна, накладений ухвалами Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03.07.2023, а саме на автомобіль «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_4 ; автомобіль марки «Renault espace», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 - скасувати.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 369-371, 373, 374, 376, ч.15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі, без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку, тобто з 19.11.2024.

Арешт майна, накладений ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03.07.2023, 21.06.2023 скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі - 11 950 (одинадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн. 00 копійок у дохід держави.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме:

?автомобіль марки «Volkswagen Caddy», реєстрований номер НОМЕР_3 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії № НОМЕР_5 , який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 залишити останньому;

?автомобіль марки «Renault Espace», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1