465/7578/24
1-кп/465/1191/24
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

24.10.2024 Франківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду в м. Львові матеріали обвинувального акта з долученим до нього реєстром матеріалів досудового розслідування та клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000462 від 24.04.2024 щодо обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, за даними обвинувального акта та повідомлених в судовому засіданні даних, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого, який на час розгляду обвинувального акта та постановлення даної ухвали утримується в Державній установі Львівській установі виконання покарань № 19

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

Учасники судового провадження:

Сторона обвинувачення -

Прокурори Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Сторона захисту - адвокат ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000462 від 24.04.2024 досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений спосіб та час, але не пізніше 03.07.2024, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), та зберігав її з метою збуту.

У подальшому, 03.07.2023, близько 13:44, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , незаконно збув, а саме, продав ОСОБА_7 особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), вагою 0,1592 грама.

Крім цього, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений спосіб та час, але не пізніше 30.08.2024, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, та зберігав її з метою збуту.

У подальшому, 30.08.2023, близько 19:25, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечноїпсихотропної речовини, обіг якої заборонено, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , повторно, незаконно збув, а саме, продав ОСОБА_7 особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), вагою 0,2164 грама.

Крім цього, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечноїпсихотропної речовини, обіг якої заборонено, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений спосіб і час, але не пізніше 30.08.2024 придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он) та зберігав її при собі з метою збуту, загальною масою 0,2517 грама, яка ним зберігався у прозорому зіп-пакеті.

31.08.2024 у період з 02.38 год. по 03.10, у ході проведення особистого обшуку ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_3 працівниками ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, виявлено та вилучено вищезазначену особливо небезпечну психотропну речовину.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечної психотропної речовини, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000462 від 24.04.2024, поступили до Франківського районного суду м. Львова 26 вересня 2024 року від прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 та передані для розгляду судді, визначеному у порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова 02.09.2024 до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 02.09.2024.

У ході підготовчого судового засідання прокурор подав до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , строком на 60 діб, із можливістю внесення застави у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Своє клопотання прокурор, як і попередньо, мотивує тим, що обвинуваченому обрано запобіжний захід тримання під вартою терміном 60діб до 28.10.2024 включно.

Прокурор стверджує, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а відтак і обґрунтована підозра в інкримінованому злочині не змінилися, зокрема переховуватись від суду; незаконно впливати на учасників кримінального провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення, доцільно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки шляхом застосування більш м`яким запобіжних заходів неможливо запобігти вищенаведеним ризикам. Просить клопотання задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти клопотання прокурора, однак просив суд зменшити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_3 з позицією свого захисника погодився, теж просив зменшити розмір застави.

Розглянувши клопотання прокурора, дослідивши матеріали судового провадження з розгляду обвинувального акта, що надані прокурором в судовому засіданні, суд погоджується з твердженнями прокурора, що є об`єктивні підстави вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є й надалі актуальними. Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, суд також враховує, що судове слідство ще не проводилося.

З огляду на встановлене, зважаючи на стадію судового розгляду обвинувального акта, суд вважає за доцільне, продовжити строк тримання під вартою.

Статтею 2 КПК України, передбачено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно Розділу II КПК України, метою досягнення дієвості кримінального провадження є застосування заходів його забезпечення до яких у відповідності до статті 131 КПК України, віднесено запобіжні заходи.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим у статті 177 КПК України, ризикам.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу для обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою на даній стадії кримінального переслідування, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких, обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Суд бере до уваги той факт, що відповідно до частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з вимогами статті 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З огляду на стадію кримінального судочинства у вказаному кримінальному провадженні, приходить до висновку, що прокурором доведено факт того, що ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, та визнавалися актуальними і враховувалися слідчим суддею, що обирав запобіжний захід на досудовому розслідуванні й надалі є актуальними.

Суд визнає, що на даний час, такими ризиками є: обвинувачений може переховуватись від суду; незаконно впливати на учасників кримінального провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Приймаючи дане рішення, суд, бере до уваги, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб на даний час є достатньо вмотивованим з підстав, передбачених ст. 194 та 331 КПК України.

Відповідно дост. 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини»,суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Стаття 5 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду», зауважує на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Практика Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених до справи матеріалах.

Наявність факту показів свідків, що отримані на досудовому розслідуванні, у тому числі й за участі обвинуваченого, вказують на обґрунтованість обвинувачення, яке стороною захисту наразі не спростовано перед судом.

За змістом статті 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Так, з моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_3 , під варту, і продовження такого запобіжного заходу та до моменту вирішення вказаного клопотання, зважаючи на стадію судового розгляду, суд вважає, що обставини які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й надалі не змінилися, та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому ОСОБА_3 ніж тримання під вартою, у тому числі й особистого зобов`язання, в судовому засіданні не встановлено.

Отже, на думку суду, ризики, що існували на час обрання і продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_3 , під вартою.

Застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, за даних обставин, суд й надалі вважає недоцільним, оскільки більш м`який запобіжний захід, на переконання суду, не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 , а тому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід продовжити.

При цьому суд задовольняє клопотання захисника обвинуваченого, вирішуючи питання про можливість зменшення розміру застави зважаючи нае матеріальний стан обвинуваченого.

Разом з тим, у підготовчому судовому засіданні учасники процесу не заперечили проти призначення справи до судового розгляду.

Як вбачається з обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, вони в цілому відповідають вимогам КПК України, та можуть бути предметом судового розгляду.

Із змісту реєстру матеріалів кримінального провадження та обвинувального акта вбачається, що сторонами кримінального провадження є прокурор, захисник обвинуваченого та обвинувачений, які і підлягають виклику в судове засідання.

Враховуючи викладене, слід прийти до висновку, що сукупність матеріалів обвинувального акту дає підставу призначити їх розгляд у судовому засіданні.

Судове засідання слід призначити на 05 листопада 2024 року о 11:45 у приміщенні Франківського районного суду м. Львова.

У судове засідання викликати прокурора, захисника обвинуваченого та обвинуваченого.

Виклик учасників судового провадження здійснити відповідно із вимогами ст. 111 та ст. 135 КПК України.

Здійснення повідомлення про виклик учасників судового провадження доручити секретарю судових засідань.

На підставі наведеного, керуючись ст. 177 178, 182, 183, 194, 199, 314 -316, 369, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Призначити на 05 листопада 2024 року об 11:45 у приміщенні Франківського районного суду м. Львова судове засідання з розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000462 від 24.04.2024 щодо обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У судове засідання викликати прокурора, захисника та конвоєм доставити обвинуваченого.

Виклик учасників судового провадження здійснити відповідно із вимогами ст. 111 та ст. 135 КПК України.

Здійснення повідомлення про виклик учасників судового провадження доручити секретарю судового засідання.

Клопотання прокурора - публічного обвинувача ОСОБА_5 про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний у кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді від 02 вересня 2024 року (судова справа № 465/6443/24, судове провадження № 1-кс/465/1541/24) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22 грудня 2024 включно.

Визначений обвинуваченому ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді від 02 вересня 2024 розмір застави у вигляді 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп., зменшити до 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят) грн. 00 коп.

Роз`яснити обвинуваченому, що вказана в ухвалі застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, а саме: - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, IBAN:UA0000757, , одержувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області.

У разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Державної казначейської служби України, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Львівської установи виконання покарань (№ 19).

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи Львівської установи виконання покарань (№ 19) негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 з-під варти про, що повідомити керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області, а також Франківський районний суд м. Львова.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У випадку внесення застави та звільнення з під варти, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- прибувати в судові засідання щодо розгляду обвинувального акта про його обвинувачення у час та дні визначені судом, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурор чи суд про зміну свого місця проживання, роботи чи навчання;

- утриматися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання (якщо такі не здані) до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, а також якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_9