Справа № 464/5666/24
пр.№ 1-кс/464/1399/24
У Х В А Л А

18 жовтня 2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова у складі: судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід,

у с т а н о в и в:

У провадженні Сихівського районного суду м.Львова (головуючий суддя ОСОБА_3 ) знаходиться судова справа № 464/5666/24, з розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеного 02 серпня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001289 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК України.

Головуючим суддею ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід у вказаному кримінальному провадженні, покликаючись, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні при його надходженні до суду був складений відносно двох осіб: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України, за попередньою змовою групою осіб. Ухвалою суду від 11 жовтня 2024 року матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 виділено в окреме провадження та 11 жовтня 2024 року ним було затверджено угоду про визнання винуватості та ухвалено обвинувальний вирок відносно ОСОБА_5 . Суддя вважає, що вказані обставини можуть викликати сумнів в неупередженості та об`єктивності при розгляді кримінального провадження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 жовтня 2024 року заяву про відвід передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Учасники судового провадження на розгляд даної заяви не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду заяви.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.4 ст.75, ст.80 КПК України за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді він зобов`язаний заявити самовідвід.

З матеріалів судового провадження та заяви про самовідвід вбачається, що 26 серпня 2024 року у провадження суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 02 серпня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001289 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК України, де згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями таку передали на розгляд судді ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 11 жовтня 2024 року виділено з даного провадження в окреме провадження обвинувачення відносно ОСОБА_5 та передано на реєстрацію.

Відповідно до протоколу передачі раніше визначеному складу суду таке передано на розгляд судді ОСОБА_3

11 жовтня 2024 року Сихівським районним судом м.Львова, у складі головуючого судді ОСОБА_3 затверджено угоду про визнання винуватості та ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 - ч.1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. На підставі ч.4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 30.09.2024 та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 роки 2 місяці позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 3 роки,

У Постанові Верховного Суду від 12 лютого 2019 року (справа № 489/3/15-к) зроблено правовий висновок, що після постановлення обвинувального вироку щодо особи, матеріали якої виділено в окреме провадження суд не може продовжити у тому самому складі розгляд матеріалів провадження з якого вони були виділені, оскільки таке є обґрунтованою підставою для сумніву в його неупередженості.

За ч.2 ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Окрім цього, Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року №2006/23 визначають, що суддя заявляє самовідвід від участі в справі у випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, зазначено, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

З урахуванням того, що у пов`язаній справі про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст.28 ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК України, де ухвалено обвинувальний вирок, учасники судового провадження висловили свою позицію щодо обставин кримінального провадження, а тому такі обставини може викликати у стороннього спостерігача сумнів в тому, що визначений склад суду зможе забезпечити об`єктивний та неупереджений судовий розгляд.

Відтак з метою дотримання загальних засад кримінального судочинства, відповідно до яких кожному гарантується право на справедливий суд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом, недопущення недовіри та для усунення будь-яких сумнівів, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід від участі у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.75, 80, 371, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву про самовідвід задоволити.

Відвести суддю ОСОБА_3 від розгляду судової справи № 464/5666/24, з розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеного 02 серпня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001289 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК України.

Матеріали судової справи № 464/5666/24 передати до апарату Сихівського районного суду м.Львова для здійснення повторного автоматизованого розподілу в порядку ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1