Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/464/2024 Справа № 641/1044/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000129 від 18.01.2024 року відносно ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває, не одруженого, неповнолітніх осіб та осіб похилого віку на утриманні не має, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 24.11.2023 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт; 2) 23.07.2024 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.389 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 1 року 24 днів обмеження волі , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

встановив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає за адресою АДРЕСА_2 , разом зі своїм батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є особою похилого віку.

Так, 06 лютого 2023 року о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_4 насильство в сім`ї, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на його адресу нецензурною лайкою, та поштовхами з боку ОСОБА_5 внаслідок чого завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_4 .

Постановою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 13 березня 2023 року, за вказаним фактом ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашньому насильстві відносно свого батька ОСОБА_4 та піддано адміністративному стягненню.

Крім цього, 18 жовтня 2023 року о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_4 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на його адресу нецензурною лайкою, та погрозою фізичною розправою внаслідок чого завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_4 .

Постановою Комінтернівського районного суду міста Харкова від

14 листопада 2023 року, за вказаним фактом ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашньому насильстві відносно свого батька ОСОБА_4 та піддано адміністративному стягненню.

Крім цього, 21 жовтня 2023 року, приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 підійшов до свого батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є особою похилого віку та який у цей час лежав у ліжку, та на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, що виникли на побутовому грунті, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, стоячи з лівої сторони від ОСОБА_4 , який лежав на правому боці на ліжку, наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область верхньої груби ОСОБА_4 та один удар кулаком правої руки в область лівого вуха потерпілого, чим заподіяв ОСОБА_4 синець на лівій вушній раковині, садно на слизовій оболонці верхньої губи, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

За вказаним фактом Слобідською окружною прокуратурою міста Харкова Харківської області 22 листопада 2023 року до Комінтернівського районного суду міста Харкова направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000476 від 24 жовтня 2023 року за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України тобто умисне легке тілесне ушкодження. За результатами розгляду обвинувального акту, 24 листопада 2023 року Комінтернівським районним судом міста Харкова ОСОБА_5 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення-проступку та засуджено за ч.1 ст. 125 КК України тобто за умисне легке тілесне ушкодження, вчинене стосовного свого батька ОСОБА_4 .

Крім цього, 30 грудня 2023 року о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_4 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на його адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_4 .

Постановою Комінтернівського районного суду міста Харкова від

05 січня 2024 року, за вказаним фактом ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашньому насильстві відносно свого батька ОСОБА_4 та піддано адміністративному стягненню.

Проте, ОСОБА_5 , будучи раніше притягнутим до адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насильства та заподіянні легких тілесних ушкоджень щодо свого батька ОСОБА_4 , не зважаючи на вжиті заходи у виді адміністративних стягнень, будучи засудженим до кримінальної відповідальності за умисне спричинення батькові легких тілесних ушкоджень, він 16 січня 2024 року, у денний час доби, приблизно о 13 годині 00 хвилин,точний час не встановлений, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, з метою застосування насильства, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив сімейну сварку зі своїм батьком ОСОБА_4 , який є особою похилого віку, із яким пов`язаний спільним побутом, має взаємні права та обов`язки та перебуває у сімейних відносинах, під час якої ображав його нецензурною лайкою, іншими образливими словами, принижував його честь та гідність, залякував та погрожував фізичною розправою, штовхав у плечі, тим самим завдав шкоди його психічному та фізичному здоров`ю, у зв`язку із чим потерпілий 16 січня 2024 року звернувся з письмовою заявою до поліції про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за фактом вчинення відносно нього систематичного домашнього насильства з боку сина.

Внаслідок умисних, протиправних дій ОСОБА_5 його батько

ОСОБА_4 зазнав психологічного насильства, яке виразилось в словесних образах нецензурною лайкою, сварках, залякуванні, приниженні його честі і гідності, залякуванні та погрозах фізичною розправою та фізичного насильства, що виразилося у поштовхах у плечі, які викликали в останнього психологічні страждання, фізичний біль та погіршення якості його життя.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що він дійсно неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення та притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру відносно свого батька ОСОБА_4 . Так,16 січня 2024 року ,близько 13 години за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сімейну сварку зі своїм батьком ОСОБА_4 , під час якої ображав останнього нецензурною лайкою, залякував та погрожував фізичною розправою, штовхав у плечі.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні відмовився надати пояснення відповідно до ст. 63 Конституції України. Просив призначити покарання обвинуваченому умовно, та бажав жити окремо від обвинуваченого.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи та судом встановлено, що він вірно розуміє ці обставини, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, вислухавши думку учасників судового процесу та роз`яснивши їм правові наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи, що ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин. Чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суд застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України, домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, позиції сторони обвинувачення висловлену під час судових дебатів, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 , раніше судимий, у лікаря нарколога та у лікаря психіатра на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Відповідно до наданої досудової доповіді орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально- виховних заходів, що недохідні для впливу на поведінку особи з метою її виправлення та вчинення запобігання повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує його покарання суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі, при цьому суд вважає за можливе не призначати йому максимальне покарання, передбачене Законом.

Крім того, оскільки ОСОБА_5 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення до постановлення попереднього вироку Комінтернівським районним судом м.Харкова від 23.07.2024 року за яким він засуджений до покарання, що належить відбувати реально, тому при призначенні остаточного покарання підлягають застосуванню положення ч. 4 ст. 70 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався,

Цивільний позов, судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374,615 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді ДВОХ років обмеження волі.

На підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання призначених за цим вироком та вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 23.07.2024 року визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді ДВОХ років ШЕСТИ місяців обмеження волі.

Строк покарання рахувати з дня прибуття та постановки ОСОБА_5 на облік до виправного центру.

Речові докази:

-Постанову іменем України провадження № 3/641/37/2024 Справа № 641/79/24 від 05.01.2024 про визнання винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень 00 копійок; постанову іменем України провадження № 3/641/3178/2023 Справа № 641/7333/23 від 14.11.2023 про визнання винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 536 гривень 80 копійок; постанову іменем України провадження № 3/641/947/2023 Справа № 641/1181/23 від 13.03.2023 про визнання винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 536 гривень 80 копійок; постанову іменем України провадження № 3/641/157/2023 Справа № 641/1508/23 від 09.02.2023 про визнання винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень 00 копійок; постанову іменем України провадження № 3/641/409/2023 Справа № 641/161/23 від 06.02.2023 про визнання винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень 00 копійок- зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000129 від 18.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1