печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000387 від 26.02.2024, -

ВСТАНОВИВ:

25.07.2024 прокурор Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 18.07.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , (в приміщеннях, які використовуються ТОВ «Центр Поліграфії» ), а саме: мобільний телефон «РОСО» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , з встановленими в ньому картками операторів мобільного зв`язку № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 (належить ОСОБА_4 ); бланк висновку (додаток до Порядку КМУ від 07.12.2023 № 1306) на 1 арк.; бланк журналу про необхідність забезпечення особи з обмеженням повсякденного функціонування, на 3 арк.; бланк висновку про наявність порушення функцій організму, на 1 арк.; бланк акту обстеження КП «Аульський водопровод», на 1 арк.; зразки номерного штампу, на 1 арк..

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що прокурорами Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням кримінального провадження №0000387 від 26.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст.409 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що колишній військовослужбовець військової частини НОМЕР_6 - ОСОБА_5 , за попередньою змовою з співробітником Комунального закладу «Криничанський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_6 (його дружина) та співробітником Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» ОСОБА_7 за грошову винагороду, здійснюють виготовлення сфальсифікованих (підроблених) довідок Комунального закладу «Обласний клінічний центр Медико-соціальної експертизи №2» Дніпропетровської обласної ради про наявність інвалідності (захворювання) близьких родичів, які потребують догляду, що є підставою для звільнення з військової служби.

Так встановлено, що послугами вказаної групи осіб скористались 18 мобілізованих військовослужбовців, з яких 12 вже звільнено з військової служби з отриманням від в/ч передбачених законодавством виплат при звільненні, а 6 військовослужбовців вже подали фіктивні документи та чекають на звільнення (на даний час розгляд вказаного питання призупинено у зв`язку із здійсненням досудового розслідування).

Станом на 30.06.2024 у вказаному кримінальному провадженні 12 особам повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 409, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України та 6 особам повідомлено про підозри у ч. 2 ст. 15 ч. 4. ст. 409, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, матеріали відносно яких виділено в окремі провадження.

Згідно відповіді Комунального закладу «Обласний клінічний центр Медико- соціальної експертизи №2» Дніпропетровської обласної ради жодна довідка, яку було подано вище вказаними 18-ма військовослужбовцями на розгляд командування військової частини, медичною установою не видавалися, їх близьким родичам статус інваліда не встановлювався взагалі.

Так встановлено, що такі довідки, видані з 22.08.2023 по 26.12.2023 та підписані головою Міжрайонної Дніпровської МСЕК №2 ОСОБА_8 та містять відбиток печаток Комунального підприємства «Дніпровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова». Водночас, ОСОБА_8 на вказаній посаді працював до червня 2023 року, а надання висновків МСЕК про наявність інвалідності (захворювання) не входить до компетенції КП «ДОКЛ ім. І.І. Мечнікова». Дані факти підтверджено відповідними запитами.

Так, 18.07.2024 на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.07.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , (виключно в приміщеннях, які використовуються ТОВ «Центр Поліграфії» ), за результатами якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «РОСО» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ,ІМЕІ2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , з встановленими в ньому картками операторів мобільного зв`язку № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 (належить ОСОБА_4 ); бланк висновку (додаток до Порядку КМУ від 07.12.2023 № 1306) на 1 арк.; бланк журналу про необхідність забезпечення особи з обмеженням повсякденного функціонування, на 3 арк.; бланк висновку про наявність порушення функцій організму, на 1 арк.; бланк акту обстеження КП «Аульський водопровод», на 1 арк.; зразки номерного штампу, на 1 арк.

Відповідно до постанови від 19.07.2024 вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що на даний час виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки воно відповідає критеріям визначених ст. 98 КПК України, має значення для подальшого досудового розслідування, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судове засідання прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Прокурор подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представники власників майна в судове засідання не з`явились, про місце і час розгляду клопотання повідомлені належним чином, причин неявки суду не відомі.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що прокурорами Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням кримінального провадження №0000387 від 26.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст.409 КК України.

У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, у сторони обвинувачення виникла необхідність у накладенні арешту на мобільний телефон «РОСО» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ,ІМЕІ2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , з встановленими в ньому картками операторів мобільного зв`язку № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 (належить ОСОБА_4 ); бланк висновку (додаток до Порядку КМУ від 07.12.2023 № 1306) на 1 арк.; бланк журналу про необхідність забезпечення особи з обмеженням повсякденного функціонування, на 3 арк.; бланк висновку про наявність порушення функцій організму, на 1 арк.; бланк акту обстеження КП «Аульський водопровод», на 1 арк.; зразки номерного штампу, на 1 арк., вилучених під час проведення обшуку за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Коваленка, буд.6, (виключно в приміщеннях, які використовуються ТОВ «Центр Поліграфії» ) , з метою збереження речових доказів.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя приходить висновку, що з метою збереження речових доказів та недопущення його відчуження, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 18.07.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 (в приміщеннях, які використовуються ТОВ «Центр Поліграфії» ), а саме:

- мобільний телефон «РОСО» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , з встановленими в ньому картками операторів мобільного зв`язку № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 (належить ОСОБА_4 );

- бланк висновку (додаток до Порядку КМУ від 07.12.2023 № 1306) на 1 арк.;

- бланк журналу про необхідність забезпечення особи з обмеженням повсякденного функціонування, на 3 арк.;

- бланк висновку про наявність порушення функцій організму, на 1 арк.;

- бланк акту обстеження КП «Аульський водопровод», на 1 арк.;

- зразки номерного штампу, на 1 арк.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні №0000387 від 26.02.2024.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1