УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000053, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України, -

в с т а н о в и в:

03 вересня 2024 року (здано на пошту 31 серпня 2024 року) до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000053, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України, яке тимчасово вилучене 29 серпня 2024 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ТОВ «Торнадо» (), та перебуває у користуванні ДП «Уманський лікеро-горілчаний завод» (), а саме на:

- Ємність Я1-ОСВ-6 (термос) місткістю 600,00 дал, вартістю 300 000,00 грн з ПДВ - 1 шт.;

- Танк Я1-ОСВ-6 (термос) місткістю 600,00 дал, вартістю 300 000,00 грн з ПДВ - 1 шт.;

- Танк 6-3 (термос) місткістю 600,00 дал, вартістю 250 000,00 грн з ПДВ - 2 шт.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000053, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ДП «Уманський лікеро-горілчаний завод» (), за попередньою змовою з невстановленими особами, у період 2019-2023 років, шляхом відображення безтоварних операцій по взаємовідносинах з ТОВ «Еко-Трейд Захід» (), ТОВ «Інокс Сервіс» (), ТОВ «Промінвествектор» (), ТОВ «Фабіус Компані» (), ТОВ «Українська машинобудівельна техніка» (), ТОВ «Будстройінвест» (), ТОВ «Торнадо» () та заниженням валових доходів, ухилились від сплати податків в особливо великих розмірах, що призвело до ненадходження до державного бюджету коштів на загальну суму 22 000 000 грн.

Крім того встановлено, що службові особи ДП «Уманський лікеро-горілчаний завод», за попередньою змовою з невстановленими особами, у період 2021-2024 років, шляхом протиправного списання з балансу державного підприємства основних засобів, передачу їх у власність ТОВ «Торнадо» та подальше перерахування ДП «Уманський лікеро-горілчаний завод» коштів за їх оренду на адресу ТОВ «Торнадо», здійснили розтрату та заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем на загальну суму більше 1 500 000 грн.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2024 року надано дозвіл на проведення обшуку земельних ділянок, приміщень, будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві державної власності належать та фактично використовуються службовими особами ДП «Уманський лікеро-горілчаний завод» (), з метою виявлення, фіксації та вилучення відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень, а саме: документів фінансово-господарської діяльності ДП «Уманський лікеро-горілчаний завод» () по взаємовідносинах з ТОВ «Еко-Трейд Захід» (), ТОВ «Інокс Сервіс» (), ТОВ «Промінвествектор» (), ТОВ «Фабіус Компані» (), ТОВ «Українська машинобудівельна техніка» (), ТОВ «Будстройінвест» (), ТОВ «Торнадо» (), ТОВ «НВТ «Нафтогазтехнологія» () за період з 01.01.2017 по 31.12.2023 року, а саме: договорів із додатками, податкових накладних, видаткових накладних, рахунків-фактур, актів прийому-передачі, актів виконаних робіт з додатками та специфікаціями, товарно-транспортних накладних, платіжних доручень, банківських документів щодо проведених розрахунків, документів щодо якості та походження ТМЦ, листування, документів, що свідчать про фактичні поставки сировини, актів інвентаризації, документів щодо проведення взаємозвірки, чорнових записів, документів тіньового бухгалтерського обігу, документів, у яких відображена фактична сума надходження грошових коштів, документів складського обліку, журналів в`їзду-виїзду транспортних засобів; документів фінансово-господарської діяльності ДП «Уманський лікеро-горілчаний завод» () за період з 01.01.2017 по 31.12.2023 року, що свідчать про списання основних засобів; інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах, електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, комп`ютерній техніці, електронних носіях інформації, яка містить відомості щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України.

На виконання зазначеної ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2024 року, 29 серпня 2024 року було проведено обшук, за результатами якого виявлено та вилучено ємність Я1-ОСВ-6 (термос) місткістю 600,00 дал, вартістю 300 000,00 грн з ПДВ - 1 шт.; танк Я1-ОСВ-6 (термос) місткістю 600,00 дал, вартістю 300 000,00 грн з ПДВ - 1 шт.; танк 6-3 (термос) місткістю 600,00 дал, вартістю 250 000,00 грн з ПДВ - 2 шт.

Постановою старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_4 від 30 серпня 2024 року, виявлене та вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, є знаряддям та засобом вчинення кримінальних правопорушень, а також з метою забезпечення проведення судових експертиз.

Прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 до початку судового розгляду звернувся до суду з заявою, в якій просив вирішити питання про арешт майна за його відсутності, що не суперечить вимогам ст. 172 КПК України.

Власник тимчасово вилученого майна, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. У відповідності до ст. 172 КПК України, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення частини другої, третьої статті 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Положенням ч. 4 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини кримінальних правопорушень у даному кримінальному провадженні, формують внутрішнє переконання про наявність ознак кримінальних правопорушень та містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що вилучене майно відповідає ознакам, зазначеним в статті 98 КПК України.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за ознаками вчинення яких здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000053 від 01 листопада 2023 року, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучене 29 серпня 2024 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ТОВ «Торнадо» (), та перебуває у користуванні ДП «Уманський лікеро-горілчаний завод» (), а саме на: ємність Я1-ОСВ-6 (термос) місткістю 600,00 дал, вартістю 300 000,00 грн з ПДВ - 1 шт.; танк Я1-ОСВ-6 (термос) місткістю 600,00 дал, вартістю 300 000,00 грн з ПДВ - 1 шт.; танк 6-3 (термос) місткістю 600,00 дал, вартістю 250 000,00 грн з ПДВ - 2 шт., шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000053, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене 29 серпня 2024 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ТОВ «Торнадо» (), та перебуває у користуванні ДП «Уманський лікеро-горілчаний завод» (), а саме на:

- Ємність Я1-ОСВ-6 (термос) місткістю 600,00 дал, вартістю 300 000,00 грн з ПДВ - 1 шт.;

- Танк Я1-ОСВ-6 (термос) місткістю 600,00 дал, вартістю 300 000,00 грн з ПДВ - 1 шт.;

- Танк 6-3 (термос) місткістю 600,00 дал, вартістю 250 000,00 грн з ПДВ - 2 шт., шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1