Номер провадження: 11-сс/813/1602/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 03.10.2024 року, в кримінальному провадженні №0001193 від 22.09.2024 року, стосовно ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

встановив:

СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001193 від 22.09.2024 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за обставин викладених в клопотанні слідчого.

30.09.2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

01.10.2024 року старший слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Клопотання мотивоване тим, що в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено наявність ризиків, які обґрунтовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, суду; здійснення незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що оскільки підозрюваний ОСОБА_8 перебуває на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «МКЛ №10» ОМР, його явка до місцевого суду неможлива, а проведення судового засідання в режимі відео конференції за його участю не передбачена КПК, що свідчить про поважність причин не явки підозрюваного в судове засідання та одночасно неможливості розгляду клопотання по сутті без участі підозрюваного, тому слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить скасувати її та постановити нову, якою задовольнити клопотання сторони обвинувачення та обрати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, але не більше строку досудового розслідування, тобто до 30.11.2024 року, без визначення розміру застави.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор зазначив, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також те, що у кримінальному провадженні доведені наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Крім того, прокурор посилається на те, що слідчим суддею допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки клопотання розглянуто за відсутності підозрюваного ОСОБА_8 , проігноровано клопотання прокурора про проведення судового провадження в режимі відео конференції з підозрюваним.

Іншими учасниками кримінального провадження ухвала слідчого судді оскаржена не була.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, захисник ОСОБА_10 та підозрюваний ОСОБА_8 у судове засідання не з?явились, клопотань про відкладення не подавали.

При цьому, за повідомленням сторони захисту, підозрюваний ОСОБА_8 не має можливості з`явитися в судове засідання, у зв?язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні.

За наведених обставин, враховуючи положення ч.4 ст.107, ч.4 ст.405, 422 КПК України апеляційний розгляд проведено за відсутності захисника ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_8 , в присутності захисника ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача; вислухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; захисника ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Частиною 1 статті 193 КПК передбачено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч.6 ст.193 КПК слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Перевіривши доводи прокурора та вивчивши матеріали судового провадження, колегією суддів встановлені обставини, які слугують безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали та направлення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного на новий розгляд до суду першої інстанції, іншим слідчим суддею, з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до журналу судового засідання від 03.10.2024 року вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 в судове засідання місцевого суду для розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не з?явився.

При цьому, захисником ОСОБА_7 повідомлено, що підозрюваний не має можливості прибути в судове засідання, у зв`язку із його перебуванням на лікуванні у важкому стані в КНП «Міська клінічна лікарня №10» після отриманих в ДТП травм, на підтвердження чого захисник долучив копії медичних довідок (а.п.59-60).

Прокурор ОСОБА_6 також долучив відповідь генерального директора КНП «Міська клінічна лікарня №10» ОМР, відповідно до якої ОСОБА_8 знаходиться на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «МКЛ №10» ОМР, тому його участь в слідчих діях поза межами лікарні, в Київському районному суді м. Одеси неможлива. У зв`язку із чим прокурор клопотав про відкладення судового засідання для забезпечення проведення розгляду клопотання в режимі відеоконференції за участю підозрюваного.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо заявленого прокурором клопотання, слідчий суддя видалився до нарадчої кімнати, після чого оголосив оскаржену ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя вказав, що оскільки участь підозрюваного неможлива, у зв`язку із його перебуванням на стаціонарному лікуванні, в задоволенні поданого клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному слід відмовити, без розгляду вказаного клопотання по суті.

Тобто, слідчий суддя фактично вказав про застосування двох взаємовиключних понять, а саме не розгляд клопотання слідчого по суті, та одночасно розгляд клопотання без участі підозрюваного з прийняттям рішення по суті, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Окрім цього, із журналу судового засідання від 03.10.2024 року та оскарженої ухвали не вбачається прийняття рішення слідчим суддею за клопотанням прокурора про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з метою забезпечення участі підозрюваного.

Технічний носій, на якому зафіксовано хід судового засідання під час розгляду клопотання в матеріалах судової справи відсутній, що також перешкоджає перевірити вказану інформацію.

В оскарженій ухвалі слідчий суддя лише послався на положення абзацу 7 пункту 20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, відповідно до яких розгляд питань, віднесених до повноважень слідчого судді, суду (крім розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) за його рішенням, прийнятим з власної ініціативи або за клопотанням сторони кримінального провадження, може бути проведено у режимі відеоконференції, про що повідомляються сторони кримінального провадження у порядку, визначеному статтею 135 цього Кодексу.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що у даному випадку вказані норми кримінального процесуального закону не підлягають застосуванню, оскільки пункт 20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК законодавцем передбачено для певних особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження для тимчасового, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Таким чином, апеляційний суд вважає, що обравши такий спосіб розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя не дотримався визначеної законом процедури судочинства, що свідчить про неналежний розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу, який потягнув за собою ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу районного суду, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Встановлені апеляційним судом порушення вимог КПК, відповідно до положень ст.ст. 412, 415 КПК, тягнуть за собою скасування оскарженої ухвали та призначення нового розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваному в порядку ч.6 ст.193 КПК в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Оскільки під час провадження в суді апеляційної інстанції, колегією суддів встановлені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали слідчого судді та призначення нового розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції, доводи апеляційної скарги прокурора щодо наявності підстав для задоволення клопотання слідчого колегією суддів не обговорюються, але підлягають обов`язковій ретельній перевірці під час нового розгляду клопотання слідчого, в процесі якого слідчому судді необхідно забезпечити неухильне виконання вимог КПК.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.10.2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні №0001193 від 22.09.2024 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001193 від 22.09.2024 року, в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4