Дата документу 21.11.2024
Провадження № 1-в/334/181/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженої ОСОБА_4 про звільнення від покарання,

установив:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання засудженої ОСОБА_4 про звільнення її від покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2024 року, який змінено вироком Запорізького апеляційного суду від 03 червня 2024 року.

Своє клопотання засуджена обґрунтовує тим, що шкода завдана її злочином становить 3 000 (три тисячі) гривень, у зв`язку із прийняттям Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», що набрав чинності 09.08.2024 року, дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дія, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів громадян. Відтак, на переконання засудженої, вчинене нею діяння підлягає декриміналізації.

У судовому засіданні засуджена підтримала своє клопотання.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання засудженої, вказавши на те, що сума викраденого майна на момент вчинення злочину перевищувала, встановлений законодавством мінімум, який відмежовує адміністративну відповідальність від кримінальної.

Заслухавши думку учасників та дослідивши клопотання засудженої, суд дійшов до таких висновків.

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2024 року ОСОБА_5 визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та з урахуванням ст. 69 КК України призначено покарання у вигляд одного року позбавлення волі.

Вироком Запорізького апеляційного суду від 03.06.2024 року вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2024 року в частині призначеного покарання скасовано, ухвалено новий, яким призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

За змістом вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2024 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні крадіжки майна (грошових коштів), яка вчинена в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у розмірі 3000 грн., яке вона вчинила 30.11.2023 року.

В силу приписів частини першої статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», що набрав чинності 09.08.2024 року, визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дія, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів громадян

Таким чином, зміна максимального розміру дрібного викрадення чужого майна із 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян до 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки в тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 КУпАП.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатної особи в розмірі 2684 гривень.

Пунктом 5 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян визначено у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатної особи в розмірі 2684 гривень.

Приписами ч. 2, 3 ст. 44 КК України унормовано, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Ураховуючи наведене та той факт, що ОСОБА_4 вчинено крадіжку майна вартістю 3000 грн. 30 листопада 2023 року, тобто у розмірі, що перевищував 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, встановлених на момент вчинення правопорушення, підстав для задоволення клопотання засудженої немає.

Керуючись ст. 3, 5, 74, 185 КК України, ст. 371, 372, 392, 395, 532, 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволені клопотання засудженої ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1