Справа № 461/8930/24
Провадження № 1-кс/461/6957/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2024 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисниці ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Йосиповичі Стрийського району Львівської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся зі клопотанням до слідчої судді Галицького районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 діб з визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240,00 гривень, а також з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення відповідного розміру застави.

Клопотання мотивує тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000684 від 26.06.2024, ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 з наступними змінами і доповненнями, ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , маючи спільний умисел на незаконне зберігання та пересилання з метою збуту та збут психотропних речовим, обіг яких обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, 28.08.2024 отримав від ОСОБА_8 амфетамін, який віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено, який являється прихованим вмістом у посилці із продуктами харчування.

Так, ОСОБА_4 слідуючи вказівкам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виконуючи попередньо узгоджений план 28.08.2024 близько 18 год. 04 хв., перебуваючи в приміщенні поштового відділення № 3 ТОВ «Нова Пошта», розташованого за адресою: м. Стрий, вулиця Т. Шевченка, 77 відправив (тим самим незаконно переслав з метою збуту) посилку у вигляді картонної коробки із прихованим вмістом психотропної речовини амфетаміну, який попередньо отримав у ОСОБА_8 , яка була адресована ОСОБА_7 у ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Так, 02.09.2024, приблизно 16 год. 30 хв. ОСОБА_7 , з метою досягнення злочинної мети, спрямованої на реалізацію, тобто на незаконний збут психотропних речовин, шляхом перетягування через повітряний простір, а саме: через вікно камери за допомогою мотузки, до якої пришитий саморобний мішечок з тканини, збув ОСОБА_9 поліетиленовий пакет з паперовим згортком в якому містилась психотропна речовина амфетамін, масою відповідно до висновку експерта 0,0705 грам, за грошові кошти у сумі 1200 гривень, які ОСОБА_9 перевів на банківську карту № НОМЕР_1 , реквізити якої йому ОСОБА_7 ..

06 листопада 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Львівської області, Стрийського району, с. Йосиповичі, громадянину України, українцю, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному зберіганні та пересиланні з метою збуту, психотропних речовин, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

З огляду на вище викладене, а також з урахуванням обґрунтованості підозри ОСОБА_4 та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає, що є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , а тому останньому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що зумовлено виконанням передбаченого ст. 2 КПК України завдання кримінального провадження. У зв`язку з наведеним просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому.

Захисниця у судовому засіданні проти клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечила та просила відмовити у його задоволенні, оскільки таке необґрунтоване та безпідставне. У разі задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу, просила обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Також зазначила, що в разі обрання судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зменшити розмір застави до мінімального.

Підозрюваний підтримав думку захисника та проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, просив обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі з ч. 1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на положення ст. 177 КПК України щодо підставності застосування запобіжного заходу до підозрюваного у цій справі, слідча суддя враховує таке.

Слідча суддя встановила, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000684 від 26.06.2024, ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

06 листопада 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному зберіганні та пересиланні з метою збуту, психотропних речовин, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

На виконання вимог положень ч. 1 ст. 194 КПК України слідча суддя встановила, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Зокрема, обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме:

- протоколом про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 03.09.2024;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою від 30.08.2024;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 03.09.2024;

- протоколом про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 30.08.2024;

- показами свідка ОСОБА_9

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Оцінюючи зазначені слідчим у клопотанні та наведені прокурором у судовому засіданні ризики, передбачені статтею 177 КПК України, слідча суддя вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність таких у діях підозрюваного.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який йому інкримінується, є тяжким, у разі доведення вини йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, та останній, будучи обізнаним про покарання, що загрожує за інкримінований йому злочин, для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що на теперішній час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлені усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушення).

Ураховуючи вищевикладене, у випадку обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, останній може спілкуватися з іншими невстановленими особами, які діяли за єдиним спільним умислом із ним з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності.

Щодо ризику впливати на свідків у кримінальному провадженні

З цього питання, слідча суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні.

Так, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Поряд з цим, за змістом ч. 11 ст. 615 КПК України як докази у суді можуть бути використані і показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану. Проте хід і результати такого допиту мають фіксуватися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Тому, ризик впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Оскільки наразі фактично розпочалась стадія збирання доказів за допомогою гласних слідчих дій, існує потреба у допиті свідків з огляду на обставини повідомленої підозри, а тому існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

Слідча суддя враховує й те, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, після ознайомлення з матеріалами справи стануть відомі анкетні дані свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання

Наведена позиція відповідає зазначеній ЄСПЛ у рішенні у справі «Яжинський проти Польщі» (Jarzynski v. Poland) від 04.10.2005, заява № 15479/02, § 43, де останній стверджував, що на початкових стадіях кримінального провадження тримання підозрюваного під вартою може бути виправданим в частині ризику тиску на свідків або перешкоджання провадженню іншими незаконними засобами.

Отже, викладені обставини дають достатні підстави вважати, що все таки існує ризик впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

Щодо ризику вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

Цей ризик обґрунтовується тим, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у цьому кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у зв`язку з чим, ОСОБА_4 може перешкоджати їх проведенню, зокрема може негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показаннями свідків та осіб, які ще не допитані у ході досудового розслідування, давати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань у ході досудового розслідування з метою створення собі штучного алібі щодо її непричетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню. Також, слідча суддя враховує суспільно небезпечний характер діяння, що інкримінується підозрюваному ОСОБА_4 , а також те, що останній офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, а тому, перебуваючи за місцем свого проживання, може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідча суддя виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких злочинів, та за яке передбачено покарання до десяти років з конфіскацією майна.

Вказані обставини у своїй сукупності підтверджують, що у діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Окрім цього, ОСОБА_4 є працездатною особою, тяжкими захворюваннями не страждає, а тому відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку слідчої судді, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому доводи представників органу досудового розслідування та органу прокуратури слідча суддя вважає обґрунтованими та вмотивованими.

Тому, з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, слідча суддя вважає виправданим та обґрунтованим клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення вказаних ризиків.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідча суддя вважає за необхідне визначити відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України підозрюваному відповідний розмір застави.

Частина 5 ст. 182 КПК України визначає, щодо відносно особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається застава у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави, крім наведеного вище, враховую практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, характер та обставини вчинення злочинів, тому заставу слід встановити у розмірі, який становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240,00 гривень. Цей розмір застави слідча суддя вважає достатнім та таким, що забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

З огляду на викладене, слідча суддя дійшла висновку про задоволення клопотання у повному обсязі.

Керуючись статтями 177,178,182,183,186,194,196,197,395 КПК України, слідча суддя -

УХВАЛИЛА:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19», строком на 60 діб, тобто до 05 січня 2025 року включно, із можливістю внесення застави у розмірі 80 (вісімдесять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком на 2 місяці, тобто до 07 січня 2025 року включно, обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та оголошений 08.11.2024 о 09:30 год.

Слідча суддя ОСОБА_10