печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було вилучено 07.08.2023 в ході проведення обшуку автомобіля марки «Hyundai Sonata» сірого кольору, 2011 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 та яким фактично користується ОСОБА_5 , який на момент обшуку перебував за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0000965 від 12.06.2023.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000965 від 12.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що мешканці Кіровоградської області в умовах воєнного стану з погрозами насильством вимагають у гр. ОСОБА_6 грошові кошти в особливо великих розмірах, як погашення суми неіснуючого боргу.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України злочини, за яким здійснюється досудове розслідування, відносяться до категорії особливо тяжких.

Згідно інформації, отриманої відповідно до частини восьмої розділу I Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 575 від працівників Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області, викладеної у листах з додатками вих. № 61/5/1/5946нт від 12.06.2023 та вих. № 61/5-1/6420/нт від 27.06.2023 вбачається, що до організації та вчинення вказаного кримінального правопорушення (злочину) причетні наступні особи: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Окрім того під час допиту від 15.06.2023 потерпілий ОСОБА_6 показав, що близько 5 років тому він, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 дійсно спільно інвестували у підприємницьку діяльність, яка полягала у створенні та забезпеченні функціонування пункту обміну валют у м. Кропивницький.

При цьому ОСОБА_6 поряд зі здійсненням спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_5 інвестицій у розвиток бізнесу, також безпосередньо займався організаційними питаннями та розвитком зазначеного обмінного пункту валют. Усі інвестиції вказаними особами здійснювались без оформлення будь-яких боргових розписок чи нотаріально завірених договорів позики.

Також, він зазначив, що головною умовою надання ОСОБА_7 та ОСОБА_5 грошових коштів на розвиток обмінного пункту був подальший розподіл між ними щомісячного прибутку від діяльності обмінного пункту валют. Зазначені усні матеріальні зобов`язання перед ними ОСОБА_6 виконувались вчасно та в повному розмірі. Таким чином, майже всі інвестиції ОСОБА_5 та ОСОБА_7 були повернуті останнім згідно домовленості за перші роки існування такого пункту обміну валют.

Однак, восени 2020 року ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , вступивши у злочинну змову, домовились між собою, та нарахували вкрай завищенні суми неіснуючого боргу ОСОБА_6 . В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 висунули йому умову у терміновому погашенні боргу перед ними шляхом продажу належного ОСОБА_6 та членам його сім`ї майна.

Через постійні погрози фізичною розправою над ОСОБА_6 та його сім`єю з боку ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , у період з 2020 по 2022 роки, ОСОБА_6 під примусом останніх «переписав» на ОСОБА_5 та сина ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступне майно: обмінний пункт разом із усім обладнанням ( АДРЕСА_2 ), земельну ділянку із будинком в елітному районі Кропивницького, 2 торгівельних магазина на Центральному ринку м. Кропивницький, та торгівельний магазин на Європейському ринку в АДРЕСА_3 .

В подальшому, аби зберегти як своє, так і життя та здоров`я своїх близьких, ОСОБА_6 довелось передати ОСОБА_7 та ОСОБА_5 дороговартісний антикваріат, годинники та інше цінне майно, що було добросовісно набуте останнім у зв`язку із прибутковим веденням підприємницької діяльності у сфері обміну валют та надання в оренду нерухомого майна.

Також в ході допиту було отримано інформацію, що ОСОБА_6 раніше не звертався до правоохоронних органів через той факт, що у ОСОБА_7 є велике коло зв`язків серед правоохоронців та співробітників прокуратури Кіровоградської області, що унеможливлювало звернення свідка за допомогою та, скоріш за все, лише погіршило б його становище у даній ситуації.

Додатково встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 оцінили передане ОСОБА_6 майно більш ніж у два рази нижче його ринкової вартості та продовжують по теперішній час нараховувати останньому відсотки в розмірі 3% щомісячно на залишок неіснуючих «боргових зобов`язань», які на даний час становлять 92 тисячі доларів США.

05.06.2023 року відбулась зустріч ОСОБА_6 із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в офісному приміщенні останнього, ( АДРЕСА_3 ). Під час зустрічі ОСОБА_7 особисто наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження із використанням гумового кийка, в результаті яких в останнього з`явились значні гематоми та можлива черепно-мозкова травма. В подальшому, в ході розмови, ОСОБА_6 знову була висунута умова щодо необхідності переоформлення до 14.06.2023 року на сина ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , квартири, що належить вітчиму ОСОБА_6 та розташована за адресою: АДРЕСА_4 . Зі слів ОСОБА_6 , вказані особи також мають намір змусити останнього передати їм у власність квартиру його матері, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 .

Окрім того, 21.06.2023 ОСОБА_6 особисто передав ОСОБА_7 1000 доларів США, про що останній власноручно склав розписку в якій зазначив, що залишок боргу складає 91000 доларів США.

Так, 07.08.2023 в період часу з 16 год. 11 хв. по 16 год. 46 хв., працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 27.07.2023 (справа № 757/32131/23-к) було здійснено обшук автомобіля марки «Hyundai Sonata» сірого кольору, 2011 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 та яким фактично користується ОСОБА_5 , який на момент обшуку перебував за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку вилучено автомобіль марки «Hyundai Sonata» сірого кольору, 2011 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 та яким фактично користується ОСОБА_5

07.08.2023 постановою слідчого вилучене в ході обшуку майно, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000965 від 12.06.2023.

В судове засідання слідчий, прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомили. Слідчий подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

В судове засідання власник майна не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся шляхом вручення повістки слідчому, про причини своєї неявки не повідомив, власну правову позицію не виклав.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 07.08.2023 в ході проведення обшуку автомобіля марки «Hyundai Sonata» сірого кольору, 2011 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 та яким фактично користується ОСОБА_5 , який на момент обшуку перебував за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0000965 від 12.06.2023, а саме: автомобіль марки «Hyundai Sonata» сірого кольору, 2011 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 та яким фактично користується ОСОБА_5 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1