Справа № 686/4292/24
Провадження № 1-кс/686/6349/24
У Х В А Л А
29 липня 2024 року м. Хмельницький
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , спільно з іншими особами, маючи умисел на незаконне збагачення за рахунок отримання грошової винагороди під виглядом надання реабілітації хворим від наркотичної, алкогольної та ігрової залежностей, організували та забезпечили функціонування закладу закритого типу у м. Хмельницькому, під виглядом діяльності ГО ««ТАМ ДЕ ЖИТТЯ», для примусового утримання в умовах ізоляції осіб указаної категорії.
Реалізовуючи єдиний злочинний умисел щодо збагачення за рахунок осіб із різного роду залежностями, учасники групи забезпечували викрадення потерпілих, незаконне перевезення та поміщення у спеціально пристосоване приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де утримували проти їх волі під виглядом надання платних послуг із лікування, хоча фактично такого лікування не проводилось, за що отримували винагороду від близьких родичів потерпілих.
25.07.2024 на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1 від 17.07.2024 (справа №686/4292/24 провадження №1-кс/686/6030/24) проведено обшук у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:
- банківські картки банку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , банківські карки банку АТ «Універсалбанк» (Монобанк) № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 та банку «А-Банк» № НОМЕР_7 , 2два тримачі для сім карт «Київстар» з № НОМЕР_8 та № НОМЕР_9 , які поміщено досейф-пакету №RIC2199274;
- документи у виді довідки №05/06 від 05.06.2024 ГО «Там де життя» на 1 арк., довідка №9 від 06.06.2024 видана на ім`я ОСОБА_3 на 1 арк., довідка №7 від 09.06.2024 видана на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк., рецепт лікаря №192 від 19.09.2024 на 1 арк., зошит із написом «SOUL» в якому містяться чорнові записи стосовно лікування осіб, зошит формату А4 в якому містяться чорнові записи стосовно лікування осіб, які поміщено до сейф-пакету №WAR1386997;
Слідчий у клопотанні стверджує,вилучені грошові кошти могли залучались до проведення слідчих дій, як заздалегідь ідентифіковані засоби, а також могли бути набутими в результаті злочинної діяльності, банківські картки могли використовуватись задля здійснення розрахунків між підозрюваними у кримінальному провадженні.
26.07.2024 старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів ОСОБА_2 , винесено постанову про визнання вищезазначених речей та предметів речовими доказами у кримінальному провадженні.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає поверненню прокурору з таких підстав.
Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
У справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007 зазначено про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи.
Посилання слідчого на можливу ідентифікацію указаних грошових коштів органом досудового розслідування та використання їх для доказування злочинною діяльності не підтверджені матеріалами клопотання та такі відомості у документах, долучених у якості додатків до клопотання відсутні.
Указані недоліки позбавляють слідчого суддю визначати правовий статус майна і вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті прокурором.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідчий суддя
Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя