УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 699/1051/20

провадження № 51 - 4089 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 21 червня 2024 року та Черкаського апеляційного суду від 11 липня 2024 року,

встановив:

Як вбачається з матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 21 червня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000319.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 11 липня 2024 року ухвалу слідчого судді місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 8 січня 2008 року щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо стосовно умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, якої намагаються досягнути.

За таких обставин наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищої інстанції в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже, не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 2 ст. 19, п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначені норми гарантують право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду є судом права і перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі касаційних скарг, поданих у порядку та у строки, які встановлено Кримінальним процесуальним кодексом України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», на судові рішення, що підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають. Виключень із цього правила положення чинного КПК не містять.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та копій оскаржуваних рішень, ОСОБА_4 звернувся до касаційного суду з касаційною скаргою на ухвалу суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, яка відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Таким чином, з огляду на положення ч. 4 ст. 424 КПК, скаржник подав касаційну скаргу на судове рішення, яке відповідно до положень цього Кодексу не підлягає оскарженню в суді касаційної інстанції.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвали Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 21 червня 2024 року та Черкаського апеляційного суду від 11 липня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3