Справа №463/8248/24
Провадження №1-кс/463/6704/24
У Х В А Л А

про арешт майна

05 вересня 2024 року слідчий суддя Личаківський районний суд м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, полковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000326 від 04.08.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

слідчий, як сторона кримінального провадження звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- Транспортний засіб марки TOYOTA HIGHLANDER р.н.з. НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , 2021 р.в.

- Квартира загальною площею 34,3 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 ;

- Земельна ділянка площею 0,1126 га, кадастровий номер :04:003:0363 за адресою: АДРЕСА_2 шляхом позбавлення права розпорядження (відчуження) цим майном.

Клопотання мотивує тим,що слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000326 від 04.08.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України та за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

29.08.2024 о 11 год. 20 хв. підозрюваного ОСОБА_4 затримано слідчим на підставі ст. 208 КПК України.

Санкція ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Згідно санкції ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , відповідно до наказу т.в.о. Голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі Держпродспоживслужби України) від 29.01.2024 № 53-К, призначений на посаду заступника директора департаменту начальника управління контролю за регульованими цінами Департаменту захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Держпродспоживслужби України.

У невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 16.08.2024, ОСОБА_4 , який перебував на посаді заступника директора департаменту начальника управління контролю за регульованими цінами ІНФОРМАЦІЯ_2 , з невстановленого джерела дізнався, що директор ТОВ «Імпорт Трейдінг Україна» ОСОБА_6 здійснює митне оформлення імпорту рослин, які підлягають державному фітосанітарному контролю, у зв`язку із чим у зоні діяльності Львівської митниці проходить відповідні процедури державного контролю, а також дізнався контактний номер телефону ОСОБА_6 .

У цей же час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на одержання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди за нестворення штучних перешкод під час проходження ТОВ «Імпорт Трейдінг Україна» державних фітосанітарних процедур та прискорення їх проходження. Проте, розуміючи, що відповідно до своїх функціональних обов`язків він не зможе безпосередньо реалізувати задумане, ОСОБА_4 вирішив одержувати таку неправомірну від ОСОБА_6 за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави - невстановленими службовими особами управління фітосанітарної безпеки ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області та Департаменту фітосанітраної безпеки та контрою в рослинництві Держпродспоживслужби України, до компетенції яких віднесено вирішення зазначених питань.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, однак не раніше 16.08.2024, ОСОБА_4 зв`язався із ОСОБА_6 , використовуючи месенджер «Вотсап» та висловив останньому вимогу щодо надання неправомірної вигоди за нестворення штучних перешкод у діяльності ТОВ «Імпорт Трейдінг Україна». При цьому ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що у разі ненадання йому неправомірної вигоди, транспортні засоби, що здійснюють перевезення імпортованих ТОВ «Імпорт Трейдінг Україна», навіть за наявності передбачених чинним законодавством підстав для безперешкодного оформлення будуть тривалий час проходити державні фітосанітарні процедури, що призведе до псування продукції та спричинення збитків підприємству.

Продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 16.08.2024, у денний час, під час зустрічі із директором ТОВ «Імпорт Трейдінг Україна» ОСОБА_6 у місті Києві на вулиці Джона Маккейна, висловив останньому вимогу про передачу йому щомісячної неправомірної вигоди у сумі 3000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ на 16.08.2024 становило 123 414 грн. за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави - невстановленими службовими особами управління фітосанітарної безпеки ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області та Департаменту фітосанітраної безпеки та контрою в рослинництві Держпродспоживслужби України щодо нестворення штучних перешкод під час проходження ТОВ «Імпорт Трейдінг Україна» державних фітосанітарних процедур та прискорення їх проходження.

У свою чергу ОСОБА_6 з метою мінімізації збитків в діяльності керованого ним підприємства, вимушений був погодитись на умови ОСОБА_4 з метою уникнення шкоди своїм законним правам та інтересам.

У подальшому, під час неодноразових телефонних розмов із ОСОБА_6 , ОСОБА_4 повідомив того, що обумовлену неправомірну вигоду необхідно буде передати у строк до 30.08.2024 під час особистої зустрічі на території селища Славське Стрийського району Львівської області, де ОСОБА_4 перебуватиме на відпочинку під час відпустки.

В подальшому, а саме 29.08.2024, ОСОБА_6 , відповідно до вказівок ОСОБА_4 , прибув на територію АЗК «Окко» за адресою: АДРЕСА_3 , де зустрівся із ОСОБА_4 .

В ході вказаної зустрічі, ОСОБА_4 , будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, діючи умисно, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, близько 11:10 год., одержав від директора ТОВ «Імпорт Трейдінг Україна» ОСОБА_6 неправомірну вигоду у сумі 3000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ на 29.08.2024 становило 123 752 грн., за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме невстановлених службових осіб управління фітосанітарної безпеки ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області та Департаменту фітосанітраної безпеки та контрою в рослинництві Держпродспоживслужби України щодо нестворення штучних перешкод під час проходження ТОВ «Імпорт Трейдінг Україна» державних фітосанітарних процедур та прискорення їх проходження.

Після одержання неправомірної вигоди, протиправна діяльність ОСОБА_4 була припинена працівниками правоохоронних органів, а предмет неправомірної вигоди вилучено.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 - ч. 3 ст. 369-2 КК України: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що розгляд такого клопотання є доцільним без участі власника майна.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України складено 30.08.2024 та цього ж дня вручено ОСОБА_4

Санкція ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Згідно санкції ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Матеріалами долученими до клопотання підтверджується, що ОСОБА_4 має у власності:

- Транспортний засіб марки TOYOTA HIGHLANDER р.н.з. НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , 2021 р.в.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №393302234 від 03.09.2024, ОСОБА_4 на праві приватної власності, належить:

- Квартира загальною площею 34,3 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 ;

- Земельна ділянка площею 0,1126 га, кадастровий номер :04:003:0363 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пункт 3 ч.2 ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 170 КК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Отже, слідчий суддя приходить до переконання, що оскільки метою арешту майна являється забезпечення конфіскації, як виду покарання, яке передбачене за ч. 3 ст. 369-2 КК України і відповідно може бути призначене судом в майбутньому, клопотання слід задоволити та накласти арешт на майно.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, в зв`язку з чим та враховуючи підставу арешту, вважає, що такий має бути застосовано у спосіб заборони відчуження вказаного майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 117, 170-173, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, полковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , про арешт майна задоволити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- Транспортний засіб марки TOYOTA HIGHLANDER р.н.з. НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , 2021 р.в.

- Квартиру загальною площею 34,3 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 ;

- Земельну ділянку площею 0,1126 га, кадастровий номер :04:003:0363 за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р., сщ/рада. Чабанівська, шляхом позбавлення права розпорядження (відчуження) цим майном.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1