Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/8735/16-к
Провадження № 1-кп/644/4/24

УХВАЛА

Іменем України

29 листопада 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001793 від 31.05.2016 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, не одруженого, дітей не має, працюючого ТОВ «ЮБС» маляром, що зареєстрований та мешкає АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_7 обвинувачується в наступному. Будучі раніше засудженим, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову, повторно, скоїв умисний злочин при наступних обставинах: 30.05.2016 року, приблизно о 10.20 годині ОСОБА_7 , діючи з умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, з корисливих мотивів, зайшов до 1 під`їзду будинку АДРЕСА_2 , піднявся на технічний поверх вищезазначеної адреси та шляхом пошкодження вхідної двері за допомогою інструментів, які ним були заготовлені заздалегідь, проник до машинного відділу, де розташоване ліфтове обладнання належне КП «Жилкомсервіс», після чого зняв за допомогою викрутки котушку ліфтового обладнання МП-201, вартість згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №3336 від 21.06.2016 року 1335 гривень, що належить КП «Жилкомсервіс» та сховав зазначену котушку в рюкзак, що був при нього, після чого з місця події втік, але не зміг здійснити свій намір до кінця, з причин того, що був затриманий співробітником Індустріального ВН ГУНП в Харківській області (м. Харків).

Тобто, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднана з проникненням у приміщення.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку із декриміналізацією діяння, враховуючи розмір шкоди завданої вчиненими діями. Обвинувачений та захисник обвинуваченого клопотання підтримали, просив його задовольнити. Представником потерпілого подано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши зміст обвинувального акту, встановив наступне.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, що набув чинності 09.08.2024, змінено максимальний розмір дрібного викрадення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, з набранням чинності вказаним Законом змінено диференціюючий критерій розмежування адміністративного проступку та кримінального правопорушення: викрадення майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати на суму до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на даний час утворює склад адміністративного, а не кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.08.2024 у справі №567/507/23 (провадження №51-7110 км 23), ч.2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону України №3886-ІХ) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 цього кодексу настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 НМДГ. Отже, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 НМДГ. За правилами підп. 169.1.1. п. 169.1. ст. 169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга складає 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку. За ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня звітного податкового року складав 1378 гривень. Тому, податкова соціальна пільга у 2016 році складала (1378 грн. ?0,5) = 689 гривень, тобто 2 НМДГ складає 1378 гривень.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, події мали місце 30.05.2016 року, вартість викраденого майна складає 1335 гривні, тобто, сума завданої матеріальної шкоди є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України №3886-ІХ та положень ПК України настає відповідальність.

Обвинувачений зазначав, що наслідки закриття провадження з даних підстав йому роз`яснені та зрозумілі.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченого, який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1ст.284 КПК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч.1ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ст.129 КПК України, рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру. Тобто, вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вищевказаній нормі закону.

У Постанові Верховного Суду України по справі №161/694/20 від 10.08.2021 року зазначено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п.1 ч.2 ст.284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Водночас у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого, цивільний позов підлягає залишенню без розгляду, питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.284, 285, 286, 369-372, 479-2 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку із декриміналізацією дії, - задовольнити.

Кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001793 від 31.05.2016 року, відносно ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов КП «Жилкомсервіс» залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судової товарознавчої експертизи №3336 від 21.06.2016 року в сумі 263 (двісті шістдесят три) гривні 88 копійок.

Речовий доказ: 2 ліфтові катушки МП-201, що передані під розписку представнику потерпілого, вважати переданим за належністю.

Речові докази: рюкзак, жилетку, футболку, бейсболку, 4 шт. плоскогубців, секатор, ніж, молоток, металеву кувалду, 2 шт. викрутки, стамеску, монтировку, коробок, ізоляційну стрічку, посвідчення на ім`я обвинуваченого, що передані на зберігання до камери схову речових доказів Індустріального ВП ГУНП в Харківській області відповідно до квитанції №28 від 10.06.2016 року, знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Головуючий: суддя: ОСОБА_1