Справа № 502/2111/24
УХВАЛА

18 вересня 2024 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання

дізнавача СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 ,

погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3

про арешт тимчасово вилученого майна

В С Т А Н О В И В :

З наданих в судовому засіданні в обґрунтування вказаного клопотання пояснень прокурора та доданих до клопотання документів встановлено, що 12.09.2024 р. в ході проведеного на підставі ухвали слідчого судді обшуку будинку АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: 2 рослини, зовні схожі на рослини роду коноплі; речовину рослинного походження в сухому стані зі специфічним запахом; фрагмент пластикової пляшки (верхня частина) з нашаруванням речовини темного кольору; 2 металевих предмета округлої форми з нашаруванням речовини темного кольору; насіння роду коноплі із залишками речовини рослинного походження; пластмасову скриньку із залишками речовини білого кольору невідомого походження на стінках; пластикову трубочку із залишками речовини білого кольору невідомого походження на стінках; купюру (1 lei) із залишками речовини білого кольору невідомого походження; камінь прямокутної форми із залишками речовини білого кольору невідомого походження; паперовий згорток з речовиною рослинного походження зі специфічним запахом; zip-пакет з речовиною бурого кольору невідомого походження.

За вказаним фактом СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області 13.09.2024 р. були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000097 за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Постановою дізнавача від 13.09.2024 р. вказане вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Виходячи з наведеного, а також зважаючи на те, що зазначені у клопотанні речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, дізнавач у клопотанні та прокурор в судовому засіданні просили слідчого суддю накласти арешт на тимчасово вилучене майно і заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Власник тимчасово вилученого майна - ОСОБА_5 в судове засідання не прибув. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши додані до клопотання матеріали та проаналізувавши відповідні положення законодавства, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як зазначено в ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим, серед іншого, згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України може бути майно у вигляді речей щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, на що і посилається дізнавач у клопотанні.

Як зазначено в ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.

А згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 даної статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, серед іншого, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як встановлено в ході розгляду, СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 13.09.2024 р. за № № 0000097 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

При цьому, підставою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР стало вилучення 12.09.2024 р. в ході обшуку речей, які в подальшому постановою дізнавача від 13.09.2024 р. визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Речі, стосовно яких подано клопотання про арешт, відповідають вимогам, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, отже на них може бути накладено арешт за клопотанням сторони обвинувачення.

А враховуючи, що для виконання завдань кримінального провадження є необхідність, щоб тимчасово вилучене майно на період досудового розслідування залишалось у незміненому стані з метою забезпечення збереження речових доказів та їх дослідження, приходжу до висновку, про необхідність накладення арешту на відповідне майно, оскільки в даному випадку обмеження права власності є співрозмірним завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 12.09.2024 р. під час проведення обшуку будинку АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_5 майно: 2 рослини, зовні схожі на рослини роду коноплі; речовину рослинного походження в сухому стані зі специфічним запахом; фрагмент пластикової пляшки (верхня частина) з нашаруванням речовини темного кольору; 2 металевих предмета округлої форми з нашаруванням речовини темного кольору; насіння роду коноплі із залишками речовини рослинного походження; пластмасову скриньку із залишками речовини бурого кольору невідомого походження на стінках; пластикову трубочку із залишками речовини білого кольору невідомого походження на стінках; купюру (1 lei) із залишками речовини білого кольору невідомого походження; камінь прямокутної форми із залишками речовини білого кольору невідомого походження; паперовий згорток з речовиною рослинного походження зі специфічним запахом; zip-пакет з речовиною бурого кольору невідомого походження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт, залишивши його на зберіганні у визначеному органом досудового розслідування /дізнання/ місці.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1