Справа № 519/1215/24
Провадження № 1-кс/519/321/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2024 м. Южне

Слідчий суддя Южного міського суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні №0000300 від 26.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Глобине Полтавської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим за погодженням з прокурором до суду подано клопотання про продовження дії підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 30 діб в межах строків досудового розслідування, з можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання в повному обсязі.

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою, вважала що такий запобіжний захід є занадто суворим для ОСОБА_5 оскільки її підзахисний є особою з інвалідністю 3 групи, прокурором не доведено вартість викраденого, для кваліфікація вказаного правопорушення, як кримінального.

Підозрюваний зазначив, що за місцем реєстрації не проживає, при цьому не зміг пояснити за якою адресою та у кого він фактично проживав до затримання, повідомив, що бажає аби його відправили на війну.

При вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя керується положеннями ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод за змістом яких, обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, та враховує, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У справі "Ілійков проти Болгарії" N 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Згідно із ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення - є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Тому, продовжуючи підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано підозрюваному запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, усі докази в судовому засіданні не перевірені й під страхом можливості застосування покарання, передбаченого санкцією статті, яка інкримінована підозрюваному, останній може переховуватись від суду. Підозрюваний може незаконно впливати на свідків, оскільки їх покази є визначальними у кримінальному провадженні. Також суд оцінює конкретні обставини кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному та відсутність стійких соціальних зв`язків і постійного місця проживання у підозрюваного.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає доцільним продовжити обраний до підозрюваного запобіжний захід та вважає, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_5 вину визнає, однак вважає, що зазначені фактори не дають достатніх підстав вважати, що вони можуть мати стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.

З огляду на вищевикладені обставини, у задоволенні клопотання захисника про застосування більш м`якого запобіжного заходу, слід відмовити.

Ухвалою слідчого судді Южного міського суду Одеської області від 28.06.2024 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів з моменту його затримання, тобто з 26 червня 2024 року. Строк дії ухвали до 25 серпня 2024 року. Одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України. Заставу визначено у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2024 складає 60560 грн.

Як вбачається з матеріалів клопотання завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо через складність провадження та необхідність виконання ряду процесуальних дій.

Відповідно до ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

19.08.2024 в.о. керівника Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 було винесено постанову про продовження строку досудового слідства до трьох місяців, тобто до 27.09.2024.

У зв`язку із вищевикладеним суд визнає за доцільне продовжити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування із можливістю внесення раніше визначеного розміру застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 176-178, 183, 186, 193-194, 196, 197, 199, 205, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні №0000300 від 26.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити.

Підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою, в межах строку досудового слідства на 30 діб, тобто до 18.09.2024, з можливістю внесення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що станом на 01.01.2024 складає 60560 грн.

У задоволенні клопотання захисника про застосування більш м`якого запобіжного заходу, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Сергій ЛЕМЕЦЬ

Копію ухвали отримала «__» _________ 2024 року

___________________________________________