Справа № 645/4399/24
Провадження № 1-кс/645/1095/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 р. м. Харків Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі слідчого судді ОСОБА_1 , перевіривши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №№ 0001072 від 25.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

Прокурор Немишлянської окружної прокуратури м. Харків ОСОБА_2 звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з клопотанням, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001072 від 25.07.2024 року.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання приходить до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з чч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, пунктом 4 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року № 1104, визначено, що речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Встановлено, що 25.07.2024 року СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001072 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

У межах розслідування вказаного кримінального правопорушення прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке було виявлено та вилучено 25.07.2024 року під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , а саме: Пончики «Донате» 56 г зі смаком полуниці, Сир кисломолочний 180 г. Білоцерківський 5%, сир м`який 180 г. Золотий резерв чеддеризований Моцарелла 45%, сосиски 0,82 кг. Своя лінія Докторські фірмові, цукерки Лукас Лукася глазуровані кондитерські глазур`ю зі збивним корпусом вагові та передати на відповідальне зберігання старшому охорони ТОВ «АТБ-маркет» ОСОБА_3 .

Слідчий суддя вбачає, що вилучений товар є майном, яке швидко псується і не підлягає тривалому зберіганню.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Прокурор зазначає, що товари необхідно передати на відповідальне зберігання старшому охорони ТОВ «АТБ-маркет» ОСОБА_3 , але оскільки товари швидко псуються і не підлягають тривалому зберіганню, прокурором не зазначено, яким чином, де саме та в яких умовах повинні зберігатися товари старшим охорони ТОВ «АТБ-маркет» ОСОБА_3 .

Крім того, прокурором не надано доказів, що для проведення товарознавчої експертизи даних продуктів харчування необхідно надати експерту безпосередньо ці продукти.

Вказані підстави позбавляють слідчого суддю в повній мірі дослідити докази, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання та прийняти рішення по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків у строк 72 години.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити прокурору право звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, відповідно до вимог ст. 171 КПК України у встановленому порядку.

Керуючись ст.ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харків ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001072 від 25.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків, що зазначені у цій ухвалі протягом сімдесят двох годин з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя