Справа № 297/3248/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000375 від 30.03.2024 року, яке поступило з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, із вищою освітою, неодруженої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, вчителя Гунядівської початкової школи, раніше не судимої,

за ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в невстановлений досудовим розслідуванням день та час у грудні 2023 року, діючи умисно з корисливих мотивів, привласнила офіційний документ платіжну банківську картку, яка відкрита в АТ «ОЩАДБАНК» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , залишивши платіжну картку у себе з метою подальшого викрадення грошових коштів з банківського рахунку, після того як допомагала ОСОБА_6 знімати грошові кошти через банківський термінал та дізналась PIN-код доступу до картки.

У подальшому, ОСОБА_4 22 грудня 2023 року об 11 годині 31 хвилині, діючи умисно з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, у період дії правового режиму воєнного стану, за допомогою банківського терміналу для отримання готівкових коштів, розташованого в м. Берегове, шляхом використання банківської картки, відкритої в АТ «ОЩАДБАНК» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , таємно викрала наявні на банківському рахунку останньої грошові кошти в сумі 3900 гривень, знявши їх готівкою за допомогою заздалегідь відомого їй PIN-коду, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_4 30 грудня 2023 року о 13 годині 15 хвилин, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, у період дії правового режиму воєнного стану, за допомогою банківського терміналу для отримання готівкових коштів, розташованого в м. Берегове, шляхом використання банківської картки, відкритої в АТ «ОЩАДБАНК» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , таємно викрала наявні на банківському рахунку останньої грошові кошти в сумі 4400 гривень, знявши їх готівкою за допомогою заздалегідь відомого їй PIN-коду, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Також, ОСОБА_4 08 січня 2024 року о 16 годині 36 хвилин, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, у період дії правового режиму воєнного стану, за допомогою банківського терміналу для отримання готівкових коштів, розташованого в м. Берегове, шляхом використання банківської картки, відкритої в АТ «ОЩАДБАНК» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , таємно викрала наявні на банківському рахунку останньої грошові кошти в сумі 4500 гривень, знявши їх готівкою за допомогою заздалегідь відомого їй PIN-коду, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Надалі, ОСОБА_4 23 січня 2024 року о 13 годині 19 хвилин, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, у період дії правового режиму воєнного стану, за допомогою банківського терміналу для отримання готівкових коштів, розташованого в м. Берегове, шляхом використання банківської картки, відкритої в АТ «ОЩАДБАНК» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , таємно викрала наявні на банківському рахунку останньої грошові кошти в сумі 2800 гривень, знявши їх готівкою за допомогою заздалегідь відомого їй PIN-коду, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_4 22 лютого 2024 року о 19 годині 09 хвилин, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, у період дії правового режиму воєнного стану, за допомогою банківського терміналу для отримання готівкових коштів, розташованого в м. Берегове, шляхом використання банківської картки, відкритої в АТ «ОЩАДБАНК» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , таємно викрала наявні на банківському рахунку останньої грошові кошти в сумі 6000 гривень, знявши їх готівкою за допомогою заздалегідь відомого їй PIN-коду, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Також, ОСОБА_4 08 березня 2024 року о 07 годині 38 хвилин, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, у період дії правового режиму воєнного стану, за допомогою банківського терміналу для отримання готівкових коштів, розташованого в м. Берегове, шляхом використання банківської картки, відкритої в АТ «ОЩАДБАНК» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , таємно викрала наявні на банківському рахунку останньої грошові кошти в сумі 8400 гривень, знявши їх готівкою за допомогою заздалегідь відомого їй PIN-коду, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

У подальшому, ОСОБА_4 25 березня 2024 року о 08 годині 35 хвилин, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, у період дії правового режиму воєнного стану, за допомогою банківського терміналу для отримання готівкових коштів, розташованого в м. Берегове, шляхом використання банківської картки, відкритої в АТ «ОЩАДБАНК» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , таємно викрала наявні на банківському рахунку останньої грошові кошти в сумі 6600 гривень, знявши їх готівкою за допомогою заздалегідь відомого їй PIN-коду, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнала повністю і показала, що перебуваючи в скрутному матеріальному становищі використовувала банківську картку своєї свекрухи, яка знаходилась у неї. Зокрема, знімала готівкові кошти на власні потреби з банківської картки ОСОБА_6 , без відому та дозволу останньої, знаючи PIN-код до картки.

Потерпіла ОСОБА_6 подала заяву, в якій просила провести розгляд кримінального провадження без її участі. Крім цього, у заяві зазначила, що матеріальна шкода їй відшкодована в повному обсязі, обвинувачена вибачилась, претензій до останньої не має, позову до обвинуваченої про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не заявляла та заявляти не буде. Також, при призначенні покарання просила суд врахувати викладені у заяві обставини, дієве каяття обвинуваченої, відшкодування нею шкоди та призначити ОСОБА_4 покарання, не пов`язане із позбавленням волі.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена, її захисник, потерпіла та прокурор не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням обставин, які характеризують обвинувачену.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Зокрема, розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Так, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні визнала свою вину повністю. Разом з цим, суд приходить до висновку, що визнання вини обвинуваченою ОСОБА_4 не підтверджує її відповідного ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт визнання вини обвинуваченою ОСОБА_4 був здійснений під час встановлення судом фактичних обставин справи.

Отже, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлені.

Згідно довідки КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ОБЛАСНИЙ ЗАКЛАД З НАДАННЯ ПСИХІАТРИЧНОЇ ДОПОМОГИ М.БЕРЕГОВА» ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ ОСОБА_4 за медичною допомогою до лікаря-психіатра поліклінічного відділення не зверталась.

Згідно довідки КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «БЕРЕГІВСЬКА ЛІКАРНЯ ІМЕНІ БЕРТОЛОНА ЛІННЕРА БЕРЕГІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ» ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікаря-нарколога поліклінічного відділення не перебуває.

По місцю роботи обвинувачена ОСОБА_4 характеризується позитивно.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

На думку суду обвинувачену ОСОБА_4 слід визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласненні офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів та за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Положеннями ст. 50 КК України, визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

В судових дебатах прокурор просив призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок та за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі ст. 79 КК України звільнити останню від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину, поклавши на неї обов`язки відповідно до п.п. 1 і 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 76 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 в судових дебатах не заперечили щодо призначення такого виду покарання, за вчинені обвинуваченою злочини. При цьому, захисник просив звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом одного року не вчинить нового злочину.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок та тяжкий злочин, однак в яких щиро розкаялась, завдану шкоду відшкодувала в повному обсязі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на середню ймовірність вчинення повторного правопорушення відповідно висновку досудової доповіді органу пробації, суд приходить до висновку про призначення покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України, визначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, що буде достатнім для виправлення обвинуваченої. При цьому, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому на підставі ст. 79 КК України слід звільнити її від відбування основного покарання, з покладанням на неї обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченою нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази: оптичні CD-диски, визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню, слід зберігати при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування не пред`являвся.

Розмір витрат на залучення експертів у даному кримінальному провадженні відсутній.

Підстави для застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи не встановлено.

Викривач у кримінальному провадженні відсутній.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 357 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину, поклавши на неї обов`язки відповідно до п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази: оптичні CD-диски, визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню зберігати при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7