Справа № 487/7565/24
Провадження № 1-кс/487/4724/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2024 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000098 від 09.01.2015 за ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000098 від 09.01.2015 за ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

У клопотанні слідчий зазначив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України. Проте, вручити ОСОБА_6 повідомлення про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень не представилось можливості у зв`язку з переховуванням останнього від органів досудового розслідування на території тимчасово окупованої АР Крим та на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором (рф). Повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (Державне підприємство редакція газети «Урядовий кур`єр») та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У клопотанні слідчий посилається на те, що зібраними в ході досудового розслідування доказами доведено, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України у зв`язку з чим оголошений у розшук, останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення (за ч. 1 ст.111 КК України), за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, наявність ризиків, передбачених ч.ч. 1, 2, 5 ст. 177 КПК України, а тому, на думку органу досудового розслідування, є всі підстави для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а заявлені ризики виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Розгляд клопотання було проведено слідчим суддею в порядку ч.6 ст.193 КПК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Частиною 6 статті 193 КПК України визначено, що слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

У судовому засіданні встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000098 від 09.01.2015 за ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 проходив військову службу за контрактом на посаді командира зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_1 .

За час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_6 був зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, підполковник ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положення і інструкціями; неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

З 26.02.2014 Автономна Республіка Крим та місто Севастополь фактично знаходились під окупацією військових підрозділів збройних сил російської федерації.

06.03.2014 Верховна Рада Автономної Республіки Крим ухвалила Постанову «Про проведення загальнокримського референдуму» від 06.03.2014 №1702-6/14, чим порушила конституційний принцип територіальної цілісності України та вийшла за межі своїх повноважень, встановлених Конституцією України, Конституцією Автономної Республіки Крим, іншими нормативно правовими актами.

Факт порушення був встановлений Конституційним Судом України, який у Рішенні від 14.03.2014 №2-рп/2014 визнав зазначену Постанову такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), внаслідок чого вона втратила чинність. З огляду на це Верховна Рада України 15.03.2014 ухвалила Постанову «Про дострокове припинення повноважень Верховної Ради Автономної Республіки Крим», внаслідок якої парламент Автономної Республіки Крим втратив будь яку легітимність.

Так, у березні 2014 року невстановленими на теперішній час озброєними особами у військовій формі одягу без розпізнавальних знаків було здійснено незаконне захоплення зброї та боєприпасів військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим бойова та мобілізаційна готовність військової частини НОМЕР_1 була підірвана.

За таких обставин статус території АР Крим визначено як тимчасово окуповану територію внаслідок збройної агресії Російської Федерації та встановлено особливий правовий режим на цій території, визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій у умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, і також прав і законних інтересів юридичних осіб.

У відповідності до вимог Указу Президента України від 24.03.2014 № 339 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 23.03.2014 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», рішення ради національної безпеки і оборони України від 23.03.2014 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», спільної директиви ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.05.2014 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» військовослужбовцям Збройних Сил України визначено строк прибуття з тимчасово окупованої території з 06 травня 2014 по 12 травня 2014 року до м. Миколаєва.

Проте, 13.05.2014 підполковник ОСОБА_6 , у визначений спільною директивою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.05.2014 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 до місця тимчасової дислокації АДРЕСА_2 , з метою ухилитися від військової служби, та не маючи будь - яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, продовжував ухилятися від військової служби, слідства та суду, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, що не з`явився вчасно на службу без поважних причин.

Крім цього, в один із днів весни 2014 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше березня-квітня 2014 року, на загальному шикуванні особового складу військової частини НОМЕР_1 командуванням частини у пункті дислокації за адресою: АДРЕСА_1 було усно доведено до всього особового складу, в тому числі до підполковника

ОСОБА_6 , вищезазначені обставини ситуації в АР Крим та необхідність прийняття рішення кожним військовослужбовцем щодо дотримання Військової присяги на вірність Українському народові та необхідність передислокації особового складу частини на материкову частину України для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України.

Проте, підполковник ОСОБА_6 , будучи в силу ст. 13 Закону України «Про громадянство України» громадянином України, в один із днів весни 2014 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше березня-квітня 2014 року, знаходячись на території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, що виразилося: у відмові в один із днів весни 2014 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше березня-квітня 2014 року на загальному шикуванні особового складу військової частини НОМЕР_1 виконувати обов`язки несення військової служби у Збройних Силах України та заяві про намір проходити службу в збройних силах російської федерації; в укладанні контракту про проходження військової служби та зарахування в списки особового складу збройних сил російської федерації та проходженні військової служби у військовій частині НОМЕР_2 збройних сил російської федерації, яка з березня 2014 року дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, на посаді начальника протиповітряної оборони начальника відділення.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він, будучи відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про громадянство України» громадянином України, являючись військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом на посаді командира зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 1, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись на території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_1 , в один із днів весни 2014 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше березня-квітня 2014 року, вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, що виразилося: у відмові в один із днів весни 2014 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше березня-квітня 2014 року на загальному шикуванні особового складу військової частини НОМЕР_1 виконувати обов`язки несення військової служби у Збройних Силах України та заяві про намір проходити службу в збройних силах російської федерації; в укладанні контракту про проходження військової служби та зарахування в списки особового складу збройних сил російської федерації та проходженні військової служби у військовій частині НОМЕР_2 збройних сил російської федерації, яка з березня 2014 року дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, на посаді начальника протиповітряної оборони начальника відділення.

Він же, ОСОБА_6 , підозрюється у тому, що будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом на посаді на посаді командира зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні підполковник, діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. ст. 1, 2, З, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 13 травня 2014 року не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, діючи умисно, з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби назавжди, без дозволу командування частини, вчинив нез`явлення на службу у визначений спільною директивою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.05.2014 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» час до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , та ухилявся від військової служби, слідства та суду, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, що не з`явився на службу.

31.10.2014 року військовою прокуратурою Миколаївського гарнізону Південного регіону до ЄРДР внесені відомості про факт вчинення дезертирства військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 за ч. 1 ст. 408 КК України під №0000092.

Постановою прокурора військової прокуратури Миколаївського гарнізону від 09.01.2015 року з кримінального провадження №0000092 виділено матеріали кримінального провадження за № 0000098 відносно ОСОБА_6 .

09.01.2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України та 09.01.2015 постановою слідчого досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваного.

30.06.2023 року на підставі повідомлення про вчинення кримінального правопорушення 7 управління ДВКР СБ України Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, до ЄРДР внесені відомості про факт вчинення державної зради військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 111 КК України під № 0000736.

13.08.2024 року постановою прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону кримінальні провадження № 0000098 та № 0000736 об`єднано та об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно номер № 0000098.

13.08.2024 у кримінальному провадженні №0000098 відносно ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.

Проте вручити вказане повідомлення у день його складення відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України не представилось можливим у зв`язку з переховуванням ОСОБА_6 від органів досудового розслідування на території тимчасово окупованої АР Крим та на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором (рф).

В номері газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» №165 ( НОМЕР_3 ) за 15.08.2024 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в розділі «Повістки про виклик» опубліковано повістки про виклик ОСОБА_6 на 19.08.2024 о 10:00 год., 20.08.2024 о 10:00 год. та 21.01.2024 о 10:00 год. для отримання повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваного, проведення інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а також повідомлення ОСОБА_6 про підозру.

Разом з тим на вказані дати та час підозрюваний ОСОБА_6 до слідчого не прибув, будь-які документи, які підтверджують поважність причин не прибуття не надав.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, про що свідчить наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Встановлено наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема, після деокупації тимчасово окупованої території АР Крим, а також може вживати заходи щодо знищення документів щодо проходження ним служби в зс рф, приховати або знищити інші речі і документи щодо вчинення ним злочинів.

Існує також ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема, з урахуванням того, що ОСОБА_6 приймає участь у агресивній війні рф проти України, може вчинити кримінальні правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Фактичні дані, які містяться у наданих стороною обвинувачення доказах, на думку слідчого судді, здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеню тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя приходить до переконання про доведення слідчим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч. 1 ст. 111 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, на даний час перебуває на тимчасово окупованій території, тим самим переховуючись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема, після деокупації тимчасово окупованої території АР Крим, ОСОБА_6 може вживати заходи щодо знищення документів щодо проходження ним служби в зсрф, а також приховати або знищити інші речі і документи щодо вчинення ним злочинів; вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема, з урахуванням того, що ОСОБА_6 , приймає участь у агресивній війні рф проти України, може вчинити кримінальні правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні заявленого клопотання, слідчий суддя також враховує дані про особу ОСОБА_6 , тяжкість кримінальних правопорушень, у вчинені яких він обґрунтовано підозрюється.

Також слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції.

Враховуючи вище зазначені обставини, слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Відповідно до абзацу 8 ч. 4 ст. 183 Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушення за ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, відсутні підстави для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 309,395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Орджонікідзе Краснодонського району Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (військова частина), проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_6 не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки до місця кримінального провадження, доставити до слідчого судді, суду для розгляду за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 06.09.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1