465/9272/24
1-кс/465/1988/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2024 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 ,

про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001077 від 21.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадження слідчого судді Франківського районного суду м. Львова надійшло клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , подане у межах кримінального провадження № 0001077 від 21.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про накладення арешту на майно, виявлене та вилучене 21.11.2024 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

Своє клопотання обґрунтовує здійсненням досудового розслідування кримінального провадження № 0001077 від 21.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що 21.11.2024 у ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення на лінію 102 (ІТС «ІПНП» ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області за №22473 від 21.11.2024), про те, що 21.11.2024 о 00:14 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 завдав один удар предметом, схожим на ніж, в область грудної клітки своєму братові, ОСОБА_6 , чим спричинив останньому проникаюче ножове поранення в область грудної клітки.

21 листопада 2024 року виїздом слідчо-оперативної групи ЛРУП №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області, за участю судово-медичного експерта, у відповідності до вимог ст. 104, 105, 106, 223, 237 КПК України, проведено огляд місця події, а саме приміщення квартири АДРЕСА_3 . В ході огляду виявлено та вилучено: кофту в смужку зелено-біло-коричневого кольору, із слідами РБК та пошкодженнями на ній; предмет зовнішньо схожий на ніж, із слідами РБК фіолетового кольору; наволочка із-під подушки біло-фіолетового кольору, із слідами РБК; виріз із подушки, із слідами РБК, який знаходився на дивані; виріз із підодіяльника, із слідами РБК, який знаходився на дивані; вирізи у кількості 2 шт., із слідами РБК, які знаходились на дивані.

Постановою старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 21.11.2024 вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити

Заслухавши думку учасника кримінального провадження, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

За ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з приписами ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України). До таких ризиків вказаний абзац відносить можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України, визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; крім того можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Стороною обвинувачення на даному етапі доведено, що зазначене у клопотанні майно, на яке необхідно накласти арешт, відповідає критеріям ч. 1 ст. 87 КПК України. Вилучені предмети можуть бути доказами ймовірного кримінального правопорушення і відносяться до категорії речових доказів.

Тож, зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки речових доказів, оскільки зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для арешту вказаного у клопотанні майна.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 167, 170-173, 395, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001077 від 21.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на виявлене та вилучене 21.11.2024, під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

кофту в смужку зелено-біло-коричневого кольору, із слідами РБК та пошкодженнями на ній;

предмет, зовні схожий на ніж, із слідами РБК фіолетового кольору;

наволочку із-під подушки біло-фіолетового кольору, із слідами РБК;

виріз із подушки, із слідами РБК, яка знаходилась на дивані;

виріз із підодіяльника, із слідами РБК, який знаходився на дивані;

вирізи у кількості 2 шт. зі слідами РБК, які знаходились на дивані.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у кримінальному провадженні № 0001077 від 21.11.2024.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали складено 25.11.2024.

Слідчий суддя: ОСОБА_1