Справа № 404/5620/23
Номер провадження 1-кс/404/441/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання, внесене у кримінальному провадженні №0000086, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка, Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на момент вчинення кримінального правопорушення перебуваючого на посаді старшого стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше не судимого, -

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , яке погоджено з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ним здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 21.09.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 вчинив дії, кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 5 ст. 407 КК України.

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 30.06.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити посилаючись на обставини викладені в ньому. Слідчий вказав, що підозра висунута ОСОБА_5 обґрунтована, його доводи щодо того, що він ніколи не був військовослужбовцем спростовуються матеріалами клопотання, в тому числі фотознімком розмішеному у військовому квитку, де він перебуває у військовій формі.

Підозрюваний заперечив проти задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби, щоб мати можливість працювати та опікуватись матір`ю.

ОСОБА_5 вказав, що ніколи не був військовослужбовцем. З перших днів перебував в ТРО, розвантажував машини з боєприпасами, при цьому ночувати ходив до бабусі або до батька, за адресою: АДРЕСА_1 . З 2023 року проживав у матері, за адресою: АДРЕСА_1 . Номер телефону не змінював, ніхто його не розшукував та не телефонував йому. Працює не офіційно різноробочим на виробництві з виготовлення черепиці, отримує дохід до 30 тис грн. на місяць. При прийнятті рішення по даному клопотанню просив врахувати, що його мати потребує сторонньої допомоги, має грижі, має необхідність у операційному втручанні, у зв`язку з проблемами з ногою.

Не вважає себе військовослужбовцем, ВЛК не проходив, ніякі документи не отримував та не підписував, зброю йому не видавали, військовий квиток йому також не видавався, про його наявність відносно нього кримінального провадження дізнався від слідчого.

Щодо обставин затримання, вказав, що побачив пропущений дзвінок з невідомого номеру, передзвонив, це виявились працівник ДБР. Домовився з ним про зустріч, в результаті чого був затриманий та доставлений до слідчого судді.

Наразі розлучений, рухомого, не рухомого майна у власності не має, як і накопичень. Групи інвалідності не має, з хронічних хвороб, вказав на виразку шлунку, гострий панкреатит.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, підтримав позицію підзахисного, просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 20-00 год. ранку до 08-00 год. вечора., щоб він мав можливість працювати та опікуватись матір`ю похилого віку.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві перебуває кримінальне провадження №0000086 від 21.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану, про що 30.06.2023 року йому повідомлено про підозру.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: матеріалами службового розслідування та доданими до нього матеріалами, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Постановою старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 від 05.07.2023 року оголошено у розшук підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000086 від 21.09.2022.

Постановою старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 від 05.07.2023 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000086 від 21.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - зупинено.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 16.02.2024 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 від 07.08.2024 року відновлено досудове розслідування кримінального провадження №0000086.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 07.08.2024 року підозрюваного ОСОБА_5 фактично затримано 07.08.2024 року о 12-30 год. Підозрюваний підтвердив дату та час затримання.

Згідно з ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено позбавленням волі від п`яти до десяти років.

Так, ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.

Відповідно до ст. ст. 178, 183 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, рухомого, не рухомого майна у власності не має, як і накопичень, розлучений, неповнолітніх осіб на утриманні не має, проте раніше не судимий, має вік 31 рік, має постійне місце проживання та реєстрації, за його неспростованих доводів проживає за однією адресою з матір`ю, якою опікується, має не офіційне місце роботи та сталий дохід, відтак сталість соціальних зв`язків можна вважати доведеною.

Однак, наявність сталих соціальних зв`язків не стала стримуючим фактором від вчинення тяжкого кримінального правопорушення.

Все вище визначене, дає підстави вважати на даному етапі досудового слідства, що підозрюваний є особою, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінуємого злочину.

Таким чином, вище перелічені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_5 враховуючи, що санкція інкримінованої статті передбачає позбавлення волі строком від п`яти до десяти років позбавлення волі, то у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, уникаючи відповідальності може покинути місце свого проживання.

Окрім того, в ході досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, встановлено, що ОСОБА_5 враховуючи обставини інкримінованого злочину, а саме те що він є військовослужбовцем, певний час перебував разом із іншими військовослужбовцями в одному місці, об`єднаний із останніми єдиним побутом, а тому має можливість вплинути на інших учасників кримінального провадження з використанням дружніх зв`язків, показання яких можуть зашкодити проведенню об`єктивного та неупередженого досудового розслідування даного кримінального провадження.

Наведені обставини свідчать про можливість незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, шляхом застосування до останніх методів прохання, залякування, методів фізичного та морального впливу.

Також, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а саме продовжити ухилення від служби без поважних причин в умовах воєнного стану, та переховуватись від органів слідства та суду.

Враховуючи наведене, а також дані про особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, у слідчого судді не має сумнівів відносно ризиків того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) мають надзвичайно високий ступінь. Наявність у підозрюваного місця реєстрації та проживання, у даному випадку є незначними обставинами в порівнянні з наведеними вище і такими, що не можуть вплинути на висновки слідчого судді.

Особисте зобов`язання не може бути застосовано в зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного кримінального правопорушення, та будь-які позитивні відомості, які б вказували на належну поведінку підозрюваного, не зменшують зазначених вище ризиків. Крім того, це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості інкримінованого злочину та його наслідкам.

Також, слідчий суддя при прийнятті рішення по даному клопотанню вважає за необхідне зазначити наступне.

Ч. 8 ст. 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. №511-550/0/4-13 вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

- зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені уст. 177 КПК.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Приймаючи рішення по даному клопотанню слідчий суддя приймає до уваги рекомендації ВССУ, не зважаючи на те, що судова реформа 2016 року передбачила ліквідацію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у зв`язку з утворенням нового Верховного Суду, так як позиція висловлена у вказаному Листі і наразі залишається актуальною, такою, що відповідає законодавчому сьогоденню.

Однак, зважаючи на особу підозрюваного, обставини за яких ним було вчинено кримінальне правопорушення, а саме те, що він достовірно знаючи, що в разі не з`явлення його на військову службу відносно нього буде внесено відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, вчинив злочин, відтак слідчий суддя вважає, що застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, є найбільш доцільним і обґрунтованим забезпечення кримінального провадження, оскільки інші запобіжні виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, будуть не дієвими для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, навіть у разі обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Особиста порука не може бути застосована в силу того, що стороні обвинуваченні на відомі відомості про осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, а також гарантувати не вчинення підозрюваним дій передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Про вказані обставини свідчать і відсутність звернень вищевказаних осіб, до органу досудового розслідування та прокурора, поданих після безпосереднього затримання підозрюваного.

Так, необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, повністю збігається із правовою позицією Європейського суду з прав людини, зокрема викладених у наступних рішеннях, зокрема «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, у якому Суд приходить до переконання, що враховуючи: характер кримінального правопорушення, його тяжкість, обізнаність підозрюваного про коло свідків у справі є всі підстави для висновку, що в даному випадку суспільний інтерес превалює над презумпцією невинуватості і виправдовує такий спосіб втручання в особисту свободу особи, як застосування тримання під вартою; «Москаленко проти України» від 20 травня 2010 у якому, Суд вважає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою; «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Враховуючи обставини провадження, слідчий суддя вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 12 год. 30 хв. 07.08.2024 року.

Щодо доводів підозрюваного та його захисника про необґрунтованість підозри і як наслідок необхідності відмовити у задоволенні клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. На час розгляду клопотання зазначені умови виконанні. З досліджених матеріалів вбачається, що на даному етапі розслідування, підозра ОСОБА_5 є обґрунтованою, зібрані першочергові докази вказують на вчинення ним злочину.

Матеріали клопотання, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують детальної перевірки та оцінці у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду цього клопотання.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого ЗУ від 24.02.2022 року «2102-ІХ», воєнний стан запроваджується із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Таке рішення ухвалено у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану», який відповідно до Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №2119-IX (реєстр. №7168) продовжено строк дії воєнного часу в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб; в подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ, Указами Президента України військовий стан продовжувався, який діє і на даний час.

Відповідно до абз. 3 ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України, проте це є право, а не обов`язок слідчого судді. .

Відтак, відповідно до положення ч. 5 ст. 182, ч. ч. 3-4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, беручи до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , його особу, матеріальний стан, слідчий суддя приходить до висновку щодо визначення застави у розмірі 90 840 гривень гривень, що відповідає 30 прожитковим мінімумам для працездатних осіб та узгоджується зі змістом ст. 182 КПК України.

При визначенні суми застави, слідчим суддею враховується, що застава для особи не має бути надмірним тягарем і призвести до скрутного матеріального становища її та її родини - це не покарання. Застава лише має забезпечити виконання особою (підозрюваним) процесуальних обов`язків на час досудового розслідування чи судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що встановлення надто великого розміру застави відсуває на другий план досягнення його мети - забезпечення процесуальної поведінки особи, зокрема забезпечення явки підозрюваного, уникнення інших ризиків визначених ст. 177 КПК України.

При цьому, при визначенні розміру застави, слідчий суддя зважує не лише на обсяг повідомленої підозри та можливість настання тяжких наслідків для конкретної особи, однак і виходить з тих позицій Європейського Суду, відповідно до яких застава повинна визначатися даними про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, іншими ознаками, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання переховуватися.

Керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне у разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки визначені цією нормою права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали та тримання під вартою ОСОБА_5 , визначити до 12-30 год. 29.09.2024 року включно.

Визначити розмір застави в сумі 90 840 гривень, яка може бути внесена: рахунок отримувача №UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача МФО 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_5 .

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 до 29.09.2024 року виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному проваджені або будь-якою особою визначеною слідчим, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою, у цей же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1