Справа № 755/5738/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" серпня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі - Суд)

у складі головуючого судді ОСОБА_1 одноособово,за участю

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

та представника Служби у

справах дітей ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2024 року за № 0000635 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, громадянин України, не працює, студент 2-го курсу коледжу МАУП, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу (далі КК) України

у с т а н о в и в :

І. Суть питань, що вирішуються судом

З обвинувального акта від 28 березня 2024 року, який складено старшим слідчим СВ Дніпровського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_8 та затверджено прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , слідує, що ОСОБА_6 обвинувачується у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні наркотичних засобів та психотропних речовин з метою збуту в м. Києві у період з 19 по 22 лютого 2024 року.

Відповідно до ст. 91 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню в т.ч. 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення .

Особливості наведених правовідносин свідчать, що у провадженні необхідно надати відповідь на такі ключові питання:(1) чи вчиняв обвинувачений діяння, яке охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого КК ?; (2) чи доведено стороною обвинувачення винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення ?;(3) як слід кваліфікувати дії обвинуваченого, у випадку доведення винуватості ?

Суд надає ствердні відповіді на 1 та 2 питання, у зв`язку з чим кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК, з огляду на наступне.

ІІ. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення

ОСОБА_6 визначивши збут визначивши збут особливо небезпечних наркотичних та психотропних речовин, обіг яких заборонено, психотропних речовин, обіг яких обмежено, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу психотропних речовин, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніші 19 лютого 2024 року, за допомогою мобільного додатку «Телеграм» у переписці із користувачем «ІНФОРМАЦІЯ_4», домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою (відносно якої виділено окреме кримінальне провадження), щодо незаконного придбання, з метою подальшого роздрібного збуту наркозалежним споживачам, шляхом розкладання схованок, т.з. «закладок» у публічно доступних місцях зазначених речовин.

За розкладання закладок, ОСОБА_6 отримував грошову винагороду у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше 19 лютого 2024 року, за допомогою мобільного додатку «Телеграм» у переписці із користувачем «ІНФОРМАЦІЯ_4», домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою (відносно якої виділено окреме кримінальне провадження), щодо незаконного придбання особливо небезпечних наркотичних та психотропних речовин, обіг яких заборонено, психотропних речовин, обіг яких обмежено, з метою подальшого збуту.

Після чого у мобільний додаток «Телеграм» ОСОБА_6 отримав повідомлення з посиланням на фотозображення схованки за географічними координатами 50.40003,30.36963 (Київська обл. Софіївська-Борщагівка, вул. Набережна ) з особливо небезпечними наркотичними та психотропними речовинами, обіг яких заборонено, психотропними речовинами, обіг яких обмежено.

Так, отримавши раніше замовлені речовини, перевіз до невстановленого досудовим розслідуванням місце.

Надалі, отримавши раніше замовлені речовини, ОСОБА_6 зберігаючи при собі 51 згорток в яких перебувала особливо небезпечні наркотичні та психотропні речовини, обіг яких заборонено, психотропні речовини, обіг яких обмежено, 22 лютого 2024 року направився за адресою: м. Київ, Воскресенські Сади, де шляхом розкладання схованок з метою подальшого роздрібного збуту, розклав особливо небезпечні наркотичні та психотропні речовини, обіг яких заборонено, психотропні речовини, обіг яких обмежено, за географічними координатами.

У подальшому, ОСОБА_6 зберігаючи при собі 23 згортка 22 лютого 2024 року близько 15 год. 20 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , був затриманий працівниками поліції, у ході особистого обшуку якого, було виявлено та вилучено 23 згортка перемотаних ізоляційною стрічкою, а саме: 7 згортків синього з червоним кольором, всередині яких виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, загальною масою 11,34 г; 6 згортків синього та білого кольору, всередині яких виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон) загальною масою 1,796 г; 10 згортків синього та жовто-зеленого кольорів, всередині яких виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 3,529 г, яку він умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15 лютого 1995 року (далі Закон), «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом» (плаї Порядок), затвердженого постановою КМУ № 589 від 03 червня 2009 року, придбав, перевіз та зберігав з метою подальшого збуту.

Водночас, канабіс, згідно Списку №1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 06 травня 2000 року №770, є особливо небезпечним наркотичними засобами, обіг яких заборонено.

4-ММС (4-метилметкатинон), згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці 1», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої забороненою.

Амфетамін, згідно Списку № 2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Крім того, 22 лютого 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 перебуваючи у місті Києві за адресами: пр-т. Романа Шухевича, буд. 26-В, 30, вул. Курнатовського, буд. 26-В , маючи умисел, направлений на незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), умисно, зберігаючи вказану речовину при собі, здійснив її схованку («закладку») за кожною з вказаних адрес.

Надалі, слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві 22 лютого 2024 року в ході огляду місця події виявлено та вилучено згортки ізоляційної стрічки білого кольору, з кристалічною речовиною білого кольору, що містить в своєму складі особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), які ОСОБА_6 умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону та Порядку, придбав, перевіз та зберігав з метою подальшого збуту, а саме період часу:

- з 19:51 год. по 20:00 год. за адресою: м. Київ, пр-т Романа Шухевича, буд. 30 , виявлено та вилучено 4-ММС (4-метилметкатинон), масою 0,529 г;

- з 20:30 год. по 20:32 год. 32 хв. за адресою: м. Київ, пр-т Романа Шухевича, буд. 26-В , виявлено та вилучено 4-ММС (4-метилметкатинон), масою 0,599 г;

- з 21:05 год. по 21:09 год. 09 хв. за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, буд. 26-В , виявлено та вилучено 4-ММС (4-метилметкатинон), масою 0,575 г.

Також, 22 лютого 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 перебуваючи у місті Києві за адресами: вул. Садова, 200, 1-А, вул. Садова, буд. 15, 200, Воскресенські Сади з географічними координатами: 50.48775,30.57097, 50.48817,30.57383, 50.48901,30.57383, маючи умисел, направлений на незаконне зберігання з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетамін, умисно, зберігаючи вказану речовину при собі, здійснив її схованку («закладку») за кожною з вказаних адрес.

Метамфетамін, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список №2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Надалі, слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві в ході огляду місця події виявлено та вилучено згортки/фрагменти ізоляційної стрічки жовтого кольору, з кристалічною речовиною білого кольору, що містить в своєму складі психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетамін, які ОСОБА_6 умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону та Порядку, придбав, перевіз та зберігав з метою подальшого збуту, а саме період часу:

(і) 22 лютого 2024 року:

- з 21:44 год. по 21:46 год. за адресою: м. Київ, вул. Садова, 200, 1-А, виявлено та вилучено метамфетамін, масою 0,126 г;

- з 21:51 год. по 21:56 год. за адресою: м. Київ, вул. Садова, 200 , виявлено та вилучено метамфетамін, масою 0,059 г;

- з 22:15 год. по 22:29 год. за адресою: м. Київ, вул. Садова, 15 , виявлено та вилучено метамфетамін, масою 0,041 г та 0,048 г;

- з 22:45 год. по 22:49 год. за адресою: м. Київ, Воскресенські Сади, географічні координати 50.48775,30.57097, виявлено та вилучено фрагмент метамфетамін, масою 0,335 г;

- з 23:17 год. по 23:20 год. за географічними координатами 50.48817,30.57383 виявлено та вилучено метамфетамін, масою 0,046 г;

(іі) 23 лютого 2024 року:

- з 00:29 год. по 00:33 год. за географічними координатами 50.48901,30.57383 виявлено та вилучено метамфетамін, загальною масою 0,100 г

Окрім того, 22 лютого 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 перебуваючи у місті Києві за адресами: вул. Садова, буд. 15, Воскресенські Сади з географічними координатами: 50.48775,30.57097, 50.49002,30.57340, 50.48750,30.57384, 50.48638,30.57217, 50.4868730.57376, маючи умисел, направлений на незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - МДМА, умисно, зберігаючи вказану речовину при собі, здійснив її схованку («закладку») за кожною з вказаних адрес.

МДМА, згідно зі Список № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовині і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Надалі, слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві в ході огляду місця події виявлено та вилучено фрагменти ізоляційної стрічки білого кольору, з пігулкою невідомого походження сірого кольору, що містили в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА, які ОСОБА_6 умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону та Порядку, придбав, перевіз та зберігав з метою подальшого збуту, а саме період часу:

(і) 22 лютого 2024 року

- з 22:15 год. по 22:29 год. за адресою: м. Київ, Воскресенські Сади, вул. Садова, 15 , виявлено та вилучено МДМА, масою 0,110 г;

- з 22:53 год. по 22:57 год. за географічними координатами 50.48803,30.57095 виявлено та вилучено МДМА, масою 0,258 г;

- з 23:04 год. по 23:07 год. за географічними координатами 50.49002,30.57340, виявлено та вилучено МДМА, масою 0,177 г;

- з 23:23 год. по 23:26 год. за географічними координатами 50.48750,30.57384, виявлено та вилучено МДМА, загальною масою 0,508 г;

- з 23:31 год. по 23:34 год. за географічними координатами 50.48638,30.57217 виявлено та вилучено МДМА, загальною масою 0,320 г;

(іі) 23 лютого 2024 року

- з 15:47 год. по 15:52 год. 2 хв. за географічними координатами 50.48687,30.57376, виявлено та вилучено МДМА, загальною масою 0,616 г.

Крім того, 22 лютого 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 перебуваючи у місті Києві за адресами: Воскресенські Сади з географічними координатами: 50.48585,30.57220, 50.48561,30.57218, 50.48554,30.57230, 50.48709,30.57203, 50.48725,30.57207, 50.48646,30.58090, 50.48676,30.58040, 50.48637,30.57904, 50.48638,30.57706, 50.48634,30.57603, 50.48636,30.57427 маючи умисел, направлений на незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, умисно, зберігаючи вказану речовину при собі, здійснив її схованку («закладку») за кожною з вказаних адрес.

PVP, згідно зі Список № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовині і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Надалі, слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві в ході огляду місця події виявлено та вилучено виявлено та вилучено фрагмент ізоляційної стрічки жовто-зеленого кольору, з кристалічною речовиною білого кольору, що містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, які ОСОБА_6 умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону та Порядку, придбав, перевіз та зберігав з метою подальшого збуту, а саме період часу:

(і) 22 лютого 2024 року:

- з 23:36 год. по 23:40 год. за географічними координатами 50.48585,30.57220 виявлено та вилучено PVP, загальною масою 0,729 г;

- з 23:42 год. по 23:45 год. за географічними координатами 50.48561,30.57218 виявлено та вилучено PVP, загальною масою 0,733 г;

- з 23:47 год. по 23:49 год. та з 23:53 год. по 23:56 год. за географічними координатами 50.48554,30.57230 виявлено та вилучено PVP, загальною масою 0,701 г та PVP, загальною масою 0,392 г.;

(іі) 23 лютого 2024 року:

- з 00:04 год. по 00:06 год. за географічними координатами 50.48709,30.57203 виявлено та вилучено PVP, загальною масою 0,739 г

- з 00:14 год. по 00:17 год. за географічними координатами 50.48725,30.57207 виявлено та вилучено PVP, загальною масою 0,689 г;

- з 14:40 год. по 14:46 год. за географічними координатами 50.48646,30.58090 виявлено та вилучено PVP, загальною масою 1,343 г;

- з 14:53 год. по 14:57 год. за географічними координатами 50.48676,30.58040, виявлено та вилучено PVP, загальною масою 1,315 г;

- з 15:10 год. по 15:14 год. за географічними координатами 50.48637,30.57904 виявлено та вилучено PVP, загальною масою 0,738 г

- з 15:19 год. по 15:23 год. за географічними координатами 50.48638,30.57706 виявлено та вилучено PVP, загальною масою 1,327 г;

- з 15:26 год. по 15:31 год. за географічними координатами 50.48634,30.57603 виявлено та вилучено PVP, загальною масою 1,332 г;

- з 15:36 год. по 15:42 год. за географічними координатами 50.48636,30.57427 виявлено та вилучено PVP, загальною масою 0,701 г.

ІІІ. Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Винятково законами України визначаються діяння, які є кримінальним правопорушенням (п. 22 ст. 92 Конституції України), зокрема ним (злочином) є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину (ч. 1 ст. 11 КК України), у т.ч. до них відноситься, у руслі обставин справи, згідно ч. 2 ст. 307 КК України, незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів , вчинені повторно, у великих розмірах.

ІV. Мотиви суду

Суд провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходить з наступного у своїх висновках.

IV.I. Докази на підтвердження встановлених обставин та процедура розгляду

Згідно положень ст. 84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Тобто, докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (див. постанову ВС від 28 березня 2019 року в справі № 154/3213/16).

В цьому випадку, будучи допитаним, у порядку ст. 351 КПК, за участі захисника та законного представника, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень визнав повністю, надав покази, в яких підтвердив обставини вчинення, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу, щиро розкаявся у вчиненому.

Вказав, що дійсно за наведеного у п. ІІ вироку алгоритму дій здійснював розповсюдження закладок.

Останній також виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини, однак зауважив, що в тому числі такі її дії, хоча і були вчинені умисно, разом з тим були викликані і збігом тяжкого фінансового становища, зокрема колаген взяв, аби порадувати матір.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень обвинувачений просив визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин його вчинення, оскільки повністю погоджується з встановленими обставинами.

Відповідно до висновку спеціаліста від 20 березня 2024 року психофізичний розвиток обвинуваченого відповідає віковим нормам. Він відкритий до взаємодії та співпраці з дорослими, відворює події відповідно до психоемоційного забарвлення та значимості обставин для себе.

Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Тому, в цьому випадку, покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним (і) змісту обставин, добровільності та істинності його позиції, (іі) наслідків в частині позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно, Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінальних проваджень та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушень передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за обставин встановлених судом.

IV.ІI. Кваліфікація дій

Згідно ст. 2, 11 КК підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 05 квітня 2018 року в справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Склад кримінального правопорушення - це сукупність встановлених у кримінальному законі юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як злочинне.

Обов`язковими (універсальними) елементами складу будь-якого кримінального правопорушення є: 1) об`єкт кримінального правопорушення; 2) об`єктивна сторона кримінального правопорушення; 3) суб`єктивна сторона кримінального правопорушення; 4) суб`єкт кримінального правопорушення.

Об`єкт кримінального правопорушення - це те, на що завжди посягає кримінальне правопорушення і чому воно завжди заподіює певної шкоди. Це ті суспільні відносини, що охороняються кримінальним законом.

Об`єктивна сторона - зовнішня сторона діяння, яка виражається у вчиненні передбаченого законом діяння (дії чи бездіяльності), що заподіює чи створює загрозу заподіяння шкоди об`єкту кримінального правопорушення.

Суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до КК може наставати кримінальна відповідальність (ч. 1 ст. 18 КК, див. постанову Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 січня 2023 року в справі №761/37225/20).

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки він вчинив незаконне придбання, перевезення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено та психотропної речовини, обіг якої обмежено, повторно та у великих розмірах, з метою подальшого збуту.

Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, Суд, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

IV.ІІI. Покарання

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому Суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням того, що за ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Конституційний Суд України в Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004, досліджуючи принцип індивідуалізації юридичної відповідальності, зазначив таке: […] призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки злочину, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Згідно з принципом індивідуалізації юридичної відповідальності при призначенні покарання суд має враховувати обставини справи (як ті, що обтяжують, так і ті, що пом`якшують покарання) щодо всіх осіб незалежно від ступеня тяжкості вчиненого злочину […] (абзаци сьомий, восьмий підпункту 4.2 пункту 4 мотивувальної частини) .

В рішенні від 15 червня 2022 № 4-р(II)/2022 року Конституційний Суд України зазначає, що принцип індивідуалізації юридичної відповідальності […]має виявлятись не лише в притягненні до відповідальності особи, винної у вчиненні правопорушення, а й у призначенні їй виду та розміру покарання з обов`язковим урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики цієї особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди, […].

Отже, принцип домірності зобов`язує суд у кожному конкретному випадку домірно застосовувати види покарання та (або) інші заходи кримінально-правового характеру з огляду на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та низку інших фактів і обставин (п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2022 року № 1-р/2022)

Відповідно покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації, адже застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила.

Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства (див. постанову Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10 червня 2020 року в справі № 161/7253/18).

В цій ситуації, обставинами, що пом`якшують покарання є

? щире каяття, яке полягає у визнанні у суді обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК щодо подій кримінальних правопорушень у т.ч. час, місце, спосіб учинення.

Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася (див. п. 3 ПП ВСУ від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (див. постанову ВС від 22 березня 2018 року в справі № 759/7784/15-к).

Обвинувачений висловив щирий жаль з приводу учинених дій та осуд своєї поведінки;

? активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, що виразилось у активному сприянні у встановленні обставин регламентованих ст. 91 КПК та розгляду провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК;

? вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, адже обвинувачений народився 02 жовтня 2007 року.

Також, Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; має місце проживання, стан здоров`я, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення щодо міри покарання із застосуванням ст. 69 КК та подальшим звільненням від його відубвання у порядку ст. 75, 104 КК; відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме: класифікацію за ст. 12 КК, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання за ст. 307 КК у виді позбавлення волі, але із визначенням остаточного покарання у порядку ст. 69 КК, та подальшим звільненням від його відбування у порядку ст. 75, 104 КК.

Зокрема, Суд вбачає підстави для застосування норм ст. 69 КК, яка регламентує, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Так, згідно досудової доповіді у відношенні обвинуваченого, яку сформовано Сектором ювенальної пробації м. Києва Голосіївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, слідує, що виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства можливе за умови виконання рекомендації доповіді та визначення обов`язків у порядку ст. 76 КК.

Також, у доповіді вказується, що у ході її формування з`ясовано, що, згідно характеристики наданої Приватним вищим навчальним закладом «Деснянський економіко-правовий коледж при МАУП» ОСОБА_6 навчається на 1 курсі за спеціальністю «Право». За період навчання зарекомендував себе як відповідальний, дисциплінований студент, не пропускає заняття без поважних причин. Має хороші здібності до навчання. По предметах навчального плану має добрі оцінки, переважно «9» балів (по 12 бальній системі). Бере активну участь у громадському житті студентського колективу. З одногрупниками та викладачами має добрі стосунки, соціально зрілий. ОСОБА_6 не має шкідливих звичок, не схильний доправопорушень. Згідно опису бесіди, ОСОБА_6 має з викладачами та учнями навчального закладу добрі стосунки, конфліктів він не має. Навчання не пропускає, завжди підключається до онлайн занять.

Ці ж самі дані слідують із характеристики від 13 березня 2024 року № 45 наданої на запит слідчого Приватним вищим навчальним закладом «Деснянський економіко-правовий коледж при МАУП».

Отже, є

(1) дійсними кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення;

(2) ОСОБА_6 характеризується прийнятно;

(3) діяння за ст. 307 КК не пов`язане з корупцією;

(4) дані досудової доповіді Сектором ювенальної пробації м. Києва Голосіївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області;

(5) вік обвинуваченого, котрий народився у 2007 році;

(7) умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього;

(8) відсутність обставин, котрі обтяжували б покарання в силу ст. 67 КК, що в своїй сукупності вказує на те, що, в цій ситуації, у відношенні обвинуваченого є можливим застосування ст. 69 КК при визначенні покарання нижче від найнижчої межі, адже наявні кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення з урахуванням особи винного.

Суд урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, тобто визначав його у обсязі необхідному і достатньому для виправлення терміном на 5 років.

Підставою подальшого звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, згідно зі ст. 75 КК, в цій справі є переконання суду про можливість її виправлення без відбування покарання. Цей висновок суду ґрунтується на тих відомостях, які він оцінював на час ухвалення вироку, зокрема, відомостях про вчинений особою злочин, зміст мети й мотивів протиправної поведінки, тривалість та інтенсивність протиправної діяльності, відомості щодо судимості. Також, важливе значення для вирішення питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням мали відомості, що характеризують: особистісні прояви винуватого в головних сферах життєдіяльності; його соціально-демографічні властивості; спосіб життя; соціальні зв`язки; посткримінальна поведінка; наявність джерел правомірного отримання доходів для забезпечення власних потреб та осіб; наскільки його ціннісні орієнтири співпадають з загальнопоширеними в суспільстві нормами моралі; соціально-психологічна характеристика та інші.

Проаналізувавши саме такі обставини, Суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, позаяк є переконаним, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Визнаючи тривалість іспитового строку та вид обов`язків визначених ст. 76 КК Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винної та обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, тобто визначає їх у обсязі необхідному і достатньому для виправлення терміном у 2 роки, в силу ч. 3 ст. 104 КК.

Визначаючи перелік обов`язків згідно зі ст. 76 КК Суд враховує, що у досудовій доповіді пропонується визначити - виконати заходи передбачені пробаційною«Попередження вживання психотропних речовин»;програмою; пройти тренінгову програму «Вибір до змін» з метою формування та розвитку у особи навичок конструктивного та позитивного мислення, саморегуляції, рефлексії, цілепокладення і планування, а також сприяння позитивним змінам у поведінці; пройти онлайн курс на освітній платформі «Prometheus» зотриманням відповідного сертифікату про проходження: «Небайдужі»: базові емоційні потреби та соціальна взаємодія», який надасть розуміння щодо задоволення базових емоційних потреб людини та сприятиме розумінню важливості особистісних меж та безпеки для створення стобальних й здорових стосунків з іншими людьми.

Відповідно до ч. 3 ст. 76 КК на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки: 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; 6) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля. На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені частиною третьою цієї статті, необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання.

У підсумку, у розрізі встановлених даних про особу обвинуваченого, згідно абз. 2 ч. 3 ст. 76 КК, слушним є покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою - «Попередження вживання психоактивних речовин»; пройти тренінгову програму «Вибір до змін» та онлайн курс на освітній платформі «Prometheus» з отриманням відповідного сертифікату про проходження - «Небайдужі»: базові емоційні потреби та соціальна взаємодія».

Приймаючи рішення про застосування ст. 69, 75, 104 КК, Суд також виходив щ того, що Конституційний Суд України вказує, що

- справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню (підпункт 4.1 п. 4 мотивувальної частини Рішеннявід 2 листопада 2004 року у справі №15-рп/2004);

- співвідношення між поставленою метою та засобами її досягнення має відповідати вимогам принципу домірності, який забезпечує справедливий баланс між вимогами захисту загального інтересу та потребою забезпечити індивідуальні права особи, відповідно до якого цілі обмежень прав людини мають бути істотними, а засоби їх досягнення - обґрунтованими та мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежено (підпункту 4.2 п. 4 мотивувальної частини Рішення від 6 квітня 2022 року у справі №1-р(II)/2022);

- обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, їх установлюють виключно Конституція і закони України, вони мають відповідати правомірній меті, бути обумовлені суспільною потребою досягнення цієї мети, домірними; у разі обмеження конституційного права (свободи) законодавець зобов`язаний запровадити таке нормативне регулювання, яке уможливить оптимальне досягнення правомірної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права (свободи) і не порушуватиме сутності такого права (підпункт 5.1 п. 5 мотивувальної частини Рішення від 22 березня 2023 року у справі №3-р(II)/2023);

- справедливе призначення покарання у кримінальному провадженні, зважаючи на інтенсивність та небезпеку його негативного впливу на фундаментальні права і свободи особи, є обов`язковою умовою захисту особи від свавілля в державі, у якій діє принцип верховенства права; задля забезпечення справедливості призначення покарання в кримінальному провадженні, його домірності тяжкості злочину суд відповідно до Кримінального кодексу України наділений дискрецією щодо форм реалізації кримінальної відповідальності (підпункт 2.7 п. 2 мотивувальної частини Рішення від 5 липня 2023 року у справі №5-р(II)/2023).

Тому, на переконання суду в цьому провадженні, таке покарання, враховуючи фактичні обставини справи та фактичні обставини в житті обвинуваченого, є справедливим, оскільки співвідноситься між поставленою метою та засобами її досягнення відповідаючи вимогам принципу домірності.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основному мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо Суд стоїть на тій позиції, що незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, в той час, як покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами, зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, з урахуванням того, що оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого (див. постанову Верховного Суду від 10 червня 2020 року в справі № 161/7253/18), що власне і має місце, в цій ситуації, при застосуванні наведеного судом покарання щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення.

Підстав для застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна немає, в силу ст. 77 КК та оскільки до неповнолітніх можуть бути застосовані тільки додаткові покарання у вигляді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

IV.ІV. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом

Процесуальні витрати у провадженні у сумі у сумі 83300 гривень 80 копійок, з урахуванням позиції прокурора та законного представника, та в поєднанні з даними про особу обвинуваченого і його фінансовим становищем, у порядку ч. 1 ст. 534 КПК, яка вказує, що у разі необхідності порядок виконання може бути визначений у самому судовому рішенні, слушним буде стягнути з законного представника ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві).

Так, йдеться про витрати на залучення експертів, щодо експертиз: матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12316-НЗПРАП від 29.02.2024) 4543 гривень 68 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12334-НЗПРАП від 05.03.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12336-НЗПРАП від 04.03.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12323-НЗПРАП від 14.03.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12320-НЗПРАП від 13.03.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12318-НЗПРАП від 15.03.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12312-НЗПРАП від 04.03.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12332-НЗПРАП від 12.03.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12328-НЗПРАП від 29.02.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12326-НЗПРАП від 13.03.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12330-НЗПРАП від 06.03.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12313-НЗПРАП від 29.02.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12314-НЗПРАП від 29.02.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12324-НЗПРАП від 01.03.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12319-НЗПРАП від 01.03.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12385-НЗПРАП від 05.03.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12331-НЗПРАП від 01.03.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12329-НЗПРАП від 28.02.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12327-НЗПРАП від 05.03.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12325-НЗПРАП від 15.03.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12342-НЗПРАП від 29.02.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12344-НЗПРАП від 01.03.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12348-НЗПРАП від 11.03.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12350-НЗПРАП від 04.03.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12352-НЗПРАП від 04.03.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12338-НЗПРАП від 01.03.2024) 3029 гривень 12 копійок; матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/12333-НЗПРАП від 01.03.2024) 3029 гривень 12 копійок.

Долю арештованого майна вирішено у порядку ст. 174 КПК.

Питання щодо речових доказів Суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК.

На підставі викладеного та керуючись статтями 368-371, 373-374, 376, 534 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України та призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

В силу ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою - «Попередження вживання психоактивних речовин»; пройти тренінгову програму «Вибір до змін» та онлайн курс на освітній платформі «Prometheus» з отриманням відповідного сертифікату про проходження - «Небайдужі»: базові емоційні потреби та соціальна взаємодія».

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві) на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 83300 гривень 80 копійок.

Арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05 березня 2024 року у справі №755/3760/24, на вилучене 22 лютого 2024 року під час особистого обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_8 , майно, а саме: мобільний телефон IPhone 13 Pro, який містить ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , в якому знаходиться сім-карта «Водофон» із номером телефону: НОМЕР_4 , з забороною користування та розпорядження вказаним майном, скасувати.

Речові докази: PVP, МДМА, 13 зіп-пакетів, канабіс, амфетамін, 4-ММС (4-метилметкатинону), метамфетамін - знищити; мобільний телефон IPhone 13 Pro, який містить ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , в якому знаходиться сім-карта «Водофон», повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я ОСОБА_11