В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2024 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши в приміщенні суду у спрощеному порядку кримінальне провадження за № 0000445 від 11 серпня 2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Василівка Межівського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працюючого, раніше в силу ст.. 89 КК України не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

За результатами спрощеного провадження встановлено, що 09 серпня 2024 року близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходився на відкритій ділянці місцевості, поблизу пляжу «Альтанка Лісопарк», що розташований неподалік від вулиці Доблесної у місті Дніпро, де у нього під час спілкування з потерпілою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт під час якого у ОСОБА_3 раптово виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4

09 серпня 2024 року близько 15 години 05 хвилин, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій раптово виниклий умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , знаходячись на відкритій ділянці місцевості, поблизу пляжу «Альтанка Лісопарк», що розташований неподалік від вулиці Доблесної у місті Дніпро, стоячи на відстані витягнутої руки, обличчям до ОСОБА_4 , наніс останній один удар своєю правою рукою стиснутою в кулак в область вилиці з лівої сторони, внаслідок чого, потерпіла впала спиною на землю. Після чого, ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій умисел, стоячи над потерпілою ОСОБА_4 наніс один удар своєю правою ногою по хребтовій лінії ліворуч в поперековому відділі.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження, згідно висновків судово-медичних експертиз № 2460е від 14.08.2024 та № 2583е від 22.08.2024, у вигляді: трьох саден: в проекції нижньо-зовнішньої стінки лівої очниці, на передній поверхні лівого колінного суглобу та по хребтовій лінії дещо ліворуч в поперековому відділі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Зазначені дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку не оспорюються учасниками судового провадження та визнаються обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_4 , про що свідчать додані до обвинувального акта письмові заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, повністю згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.349 КПК України, і у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.

Дослідивши зміст відповідної заяви та матеріалів дізнання, суд приходить до висновку, що заява обвинуваченого ОСОБА_3 є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі а його процесуальна позиція сформована без будь якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти такого розгляду, про що надала до суду відповідну заяву.

Ухвалою суду від 30 серпня 2024 року, за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст.381 та ст.382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, призначено до судового розгляду без проведення судового засідання за відсутності учасників кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст.125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, раніше не судимий, не має на утриманні неповнолітніх дітей, щиро покаявся у вчиненому, на обліку в диспансерах та лікарнях міста не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, наявністю пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, обставин вчинення кримінального проступку, а також враховуючи, що ОСОБА_3 офіційне ніде не працює, відомостей щодо отримання постійного доходу суду надано не було, що в свою чергу у разі призначення судом обвинуваченому покарання у виді штрафу, ставить під сумнів можливість його виконання, у зв`язку з чим суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт в розмірі передбаченому санкцією статті, при цьому вважає, що саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Судових витрат по справі не має.

Речових доказів по справі не має.

Керуючись ст.ст.100, 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин.

Строк покарання обчислювати з моменту фактичного відбуття.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1