Справа №766/7123/24
н/п 1-кп/766/2866/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2024 року м. Херсона

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому дистанційному судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Херсона, кримінальне провадження, з угодою про визнання винуватості (укладену під час досудового розслідування), внесене до ЄРДР за № 0000202від 07.05.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон Херсонської області, громадянки України, освіта вища, не одруженої, неповнолітніх дітей не маючої, на утриманні батьки похилого віку, не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, -

в с т а н о в и в:

Згідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме: віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України.

Відповідно до статті 1 Резолюції 3314 Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року (далі - Резолюція 3314, однією з мов підписання Резолюції): «Применение вооруженной силы государством первым в нарушение Устава является primafacie свидетельством акта агрессии».

Відповідно до статті 3 вищевказаної Резолюції 3314: «Любое из следующих действий, независимо от объявления войны, с учетом и в соответствии с положениями статьи 2, будет квалифицироваться в качестве акта агрессии:

а) вторжение или нападение вооруженных сил государства на территорию другого государства или любая военная оккупация, какой бы временный характер она ни носила, являющаяся результатом такого вторжения или нападения, или любая аннексия с применением силы территории другого государства или части ее;

b) бомбардировка вооруженными силами государства территории другого государства или применение любого оружия государством против территории другого государства;

с) блокада портов или берегов государства вооруженными силами другого государства;

d) нападение вооруженными силами государства на сухопутные, морские или воздушные силы, или морские и воздушные флоты другого государства;

e) применение вооруженных сил одного государства, находящихся на территории другого государства по соглашению с принимающим государством, в нарушение условий, предусмотренных в соглашении, или любое продолжение их пребывания на такой территории по прекращению действия соглашения;

f) действие государства, позволяющего, чтобы его территория, которую оно предоставило в распоряжение другого государства, использовалась этим другим государством для совершения акта агрессии против третьего государства;

g) засылка государством или от имени государства вооруженных банд, групп, иррегулярных сил или наемников, которые осуществляют акты применения вооруженной силы против другого государства, носящие столь серьезный характер, что это равносильно перечисленным выше актам, или его значительное участие в них».

Отже, з урахуванням вищевикладених норм міжнародного гуманітарного права на території України розпочався збройний конфлікт внаслідок акту агрессії рф при наступних обставинах.

З метою протидії збройній агресії рф 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Зазначений Указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

У подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України від 05.02.2024 № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 06.02.2024 за № 3564-ІХ, яким продовжено дію воєнного стану з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 строком на 90 діб.

Таким чином, з 24.02.2022 і до цього дня дії рф проти України підпадають під всі пункти, передбачені ст. 3 Резолюції 3314, а тому такі дії слід кваліфікувати саме як акт агресії рф проти України.

Починаючи з 24 лютого 2022 року збройні формування рф вторглися на територію Херсонської області та встановили контроль над нею, у тому числі через створені окупаційні адміністрації.

Тобто, відповідно до ст. 42 Гаазького положення від 18.10.1907, територія м. Херсона та області є окупованою, оскільки фактично перебуває під владою армії рф.

Відповідно до п. 7 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Статтею 17 Конституції України передбачено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» на момент вчинення кримінального правопорушення Херсонська міська територіальна громада була територією можливих бойових дій.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи достеменно поінформованою про введення на всій територіїУкраїни воєнного стану у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 16.11.2023 по 02.12.2023 вчинила умисні дії, направлені на поширення інформації про переміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами. Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, достеменно розуміючи та знаючи про заборону поширення інформації про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, маючи умисел, направлений на поширення вказаної інформації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи мобільний телефон з номером мобільного оператора НОМЕР_1 , у телефонній розмові з громадянином України, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження, який використовував номер мобільного телефону НОМЕР_2 , 16.11.2023 о 15 год. 48 хв. повідомила останньому інформацію про переміщення військової техніки, військовослужбовців Збройних сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх подальшої ідентифікації на місцевості, а саме відомості щодо розташування військових машин на не працюючій заправці у АДРЕСА_3 , а також відомості щодо розташування військових автомобілів біля колишнього кінотеатру імені Павлика Морозова по АДРЕСА_4 , усвідомлюючи, що він достовірно знає місцевість та здатний ідентифікувати її місцезнаходження, однак не була обізнаною про його конфіденційне співробітництво з представниками країни-агресора.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на поширення інформації про переміщення Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , використовуючи мобільний телефон з номером мобільного оператора НОМЕР_1 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у телефонній розмові з громадянкою України, яка використовує мобільний номер телефону НОМЕР_3 , 01.12.2023 о 13 год. 31 хв. повідомила останній інформацію про переміщення військової техніки, військовослужбовців Збройних сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх подальшої ідентифікації на місцевості, а саме відомості щодо розташування двох військових автомобілів зі зброєю біля готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у АДРЕСА_4 , а також можливого проживання військових Збройних сил України у вказаному готелі.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи мобільний телефон з номером мобільного оператора НОМЕР_1 , у телефонній розмові з громадянкою України, яка використовує мобільний номер телефону НОМЕР_4 , 01.12.2023 о 17 год. 06 хв. повідомила останній інформацію про переміщення військової техніки, військовослужбовців Збройних сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх подальшої ідентифікації на місцевості, а саме відомості щодо розміщення військових автомобілів зі зброєю біля готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у АДРЕСА_4 .

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи мобільний телефон з номером мобільного оператора НОМЕР_1 , у телефонній розмові з громадянином України, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження, який використовував мобільний номер телефону НОМЕР_2 , 01.12.2023 о 17 год. 30 хв. повідомила останньому інформацію про переміщення військової техніки, військовослужбовців Збройних сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх подальшої ідентифікації на місцевості, а саме відомості щодо розташування двох військових автомобілів, один з яких зі зброєю, біля готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у АДРЕСА_4 , усвідомлюючи, що він достовірно знає місцевість та здатний ідентифікувати її місцезнаходження, однак не була обізнаною про його конфіденційне співробітництво з представниками країни-агресора.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи мобільний телефон з номером мобільного оператора НОМЕР_1 , у телефонній розмові з невстановленою особою, яка використовує мобільний номер телефону НОМЕР_5 , 01.12.2023 о 17 год. 51 хв. повідомила інформацію про переміщення військової техніки, військовослужбовців Збройних сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх подальшої ідентифікації на місцевості, а саме відомості щодо розташування військового автомобілю зі зброєю, біля готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у АДРЕСА_4 , а також можливого проживання у вказаному готелі військових Збройних сил України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на поширення інформації про переміщення Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи мобільний телефон з номером мобільного оператора НОМЕР_1 , у телефонній розмові з громадянкою України, яка використовує мобільний номер телефону НОМЕР_6 , 02.12.2023 о 15 год. 36 хв. повідомила останній інформацію про переміщення військової техніки, військовослужбовців Збройних сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх подальшої ідентифікації на місцевості, а саме відомості про розташування двох військових автомобілів, один з яких зі зброєю, біля готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у АДРЕСА_4 , а також можливого проживання у вказаному готелі військових Збройних сил України.

Поширена за вищевикладених обставин ОСОБА_5 інформація про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань є достовірною.

За змістом поширеної ОСОБА_5 інформації можливо ідентифікувати на місцевості розташування ЗбройнихСил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань. Вказана інформація у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами не розміщувалась та в умовах воєнного стану може завдати шкоди Україні.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України - поширення інформації про переміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

08.05.2024 р. між обвинуваченою ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 та прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000202від 07.05.2024 року на підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту даної угоди, ОСОБА_5 , зобов`язалась беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, за обставин, викладених у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 08.05.2024. Також обвинувачена ОСОБА_5 взяла на себе обов`язок співпраці у викритті як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 , зокрема щодо повідомлення останньому інформації щодо розташування військових автомобілів біля колишнього кінотеатру імені Павлика Морозова по АДРЕСА_4 , а також двох військових автомобілів, один з яких зі зброєю, біля готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у АДРЕСА_4 . Окрім цього, між сторонами було визначено міру покарання за ч. 2 ст. 114-2 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України узгоджено звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням відповідних обов`язків на підставі ст. 76 КК України.

Розглядаючи в порядку ч. 3 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор в судовому засіданні, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченій ОСОБА_5 , узгоджене в угоді покарання, зазначивши, що при її укладені були дотримані вимоги кримінального та кримінального процесуального кодексів України.

Обвинувачена ОСОБА_5 , та захисник ОСОБА_4 , просили угоду затвердити та призначити обвинуваченій узгоджене покарання. При цьому ОСОБА_5 , визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 114-2 КК України, в об`ємі пред`явленого обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином. Потерпілі внаслідок вчинення вказаного правопорушення відсутні.

Покарання, узгоджене сторонами, відповідає санкції ч. 2 ст. 114-2 КК України, а також особі обвинуваченої яка свою вину визнала повністю, на обліках у лікарів-нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, має на утриманні батьків похилого віку, які потребують стороннього догляду, має постійне місце проживання, не працевлаштована.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 , повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_5 , відповідають вимогам кримінального процесуального та кримінального кодексів України, суд, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження даної угоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

За відсутності заборон визначених зазначеною нормою, з огляду на те, що арешт майна було застосовано лише з метою збереження речових доказів, суд вважає за можливе скасувати раніше обрані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на проведення експертизи відсутні.

Шкода відсутня.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.100, п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 4 ст. 469, ч. 2 ст. 473, ст. ст. 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості від 08.05.2024 року по кримінальному провадженню внесеному до ЄДРДР за № 0000202від 07.05.2024 за ч. 2 ст. 114-2 КК України, укладену між прокуроромвідділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

2. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати обвинувачену ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

3. Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.03.2024 (№490/896/24, н/п 1-кс/490/864/2024), а саме:

- Мобільний телефон «Samsung Galaxy A30», ІМЕІ 1: НОМЕР_7 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_8 , з сім/картою НОМЕР_9 ;

- Аркуш паперу з рукописними записами, що починаються зі слів: «1. Почтовые ящики»;

- Аркуш паперу з рукописними записами, що починаються зі слів «акаунты»;

- Фрагмент паперу з рукописними записами, що починаються зі слів « ОСОБА_7 »;

- Банківську картку «ПриватБанк» НОМЕР_10 ;

- СІМ-картку «ВФ Україна» s/n НОМЕР_11 ;

- СІМ-картку «ВФ Україна» s/n НОМЕР_12 ;

- СІМ-картку «ВФ Україна» s/n НОМЕР_13 ;

- Аркуш паперу у вигляді заяви на ім`я «Председателя профсоюзной организации ОСОБА_8 ».

4. Речові докази:

-Мобільний телефон «Samsung Galaxy A30», ІМЕІ 1: НОМЕР_7 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_8 , з сім/картою НОМЕР_9 - повернути законному володільцю.

- Аркуш паперу з рукописними записами, що починаються зі слів: «1. Почтовые ящики»; Аркуш паперу з рукописними записами, що починаються зі слів «акаунты»; Фрагмент паперу з рукописними записами, що починаються зі слів « ОСОБА_7 »; СІМ-картку «ВФ Україна» s/n НОМЕР_11 ; СІМ-картку «ВФ Україна» s/n НОМЕР_12 ; СІМ-картку «ВФ Україна» s/n НОМЕР_13 ; Аркуш паперу у вигляді заяви на ім`я «Председателя профсоюзной организации ОСОБА_8 » - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000202від 07.05.2024 року.

- Банківську картку «ПриватБанк» НОМЕР_10 - повернути власнику.

5.Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

6. Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання нею угоди про визнання винуватості прокурор в межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, має право звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1