Провадження № 1-кс/686/6334/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не одруженого, маючого на утриманні дві малолітніх дитини, заступника начальника слідчого відділу Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000387,

встановив:

26.07.2024 року старший слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, посилаючись на те, що існують, передбачені ст.177 КПК України, ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, експертів у даному кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий, окрім іншого, також зазначив, що «першим слідчим відділом (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному №0000387 від 17.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 16.07.2024 заступник начальника слідчого відділу Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище і яка, відповідно до ст.39 КПК України, наділена повноваженнями керівника органу досудового розслідування, перебуваючи у місті Кам`янець-Подільському, неподалік від службового приміщення Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, у салоні невстановленого на даний час автомобіля та у присутності невстановленої особи, під час розмови із викликаним ним, у кримінальному провадженні №0000262, за ознаками ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_8 , оголосив останньому вимогу надати йому неправомірну вигоду, у розмірі 1000 доларів США, за закриття зазначеного кримінального провадження, вказавши, що інакше він ( ОСОБА_8 ) пожалкує. У подальшому, 19.07.2024, ОСОБА_7 , зателефонувавши попередньо ОСОБА_8 , викликав його на зустріч, яка відбулася близько о 10 год. 40 хв. у місті Кам`янець-Подільській, неподалік будинку, де проживає ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_3 , у салоні автомобіля «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 . У ході зустрічі ОСОБА_7 продовжив вимагати у ОСОБА_8 неправомірну вигоду, у розмірі 1000 доларів США, запитуючи у ОСОБА_8 , чи має він ці кошти біля себе, і, почувши відповідь, що повної суми немає, наполіг на необхідності передачі хоча б частини з тих коштів, які є у ОСОБА_8 . вдома, у результаті чого, ОСОБА_8 був змушений, за його усною вказівкою, зателефонувати дівчині, яка, за його проханням, винесла з дому 100 доларів США, які ОСОБА_8 у салоні вказаного автомобіля одразу ж передав ОСОБА_7 . Останній, у ході розмови, пообіцяв, що кримінальна справа стосовно ОСОБА_8 закриється, і, розпитавши, яким чином він отримає решту суми, вказав зателефонувати до нього. У подальшому, маючи умисел на отримання решти суми грошових коштів, у вигляді неправомірної вигоди, продовжуючи вимагання, ОСОБА_7 , 23.07.2024, зателефонувавши попередньо ОСОБА_8 , викликав його на зустріч, яка відбулася близько 21 год. 00 хв. у місті Кам`янець-Подільському, поруч з будинком, у якому проживає ОСОБА_8 . В подальшому, за вказівки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 присів у автомобіль «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_7 , після чого, вони прослідували на АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , який діяв на виконання вказівки ОСОБА_7 , вийшли з автомобіля та прослідували у напрямку приміщення магазину «GRADS», де ОСОБА_7 вказав заявнику покласти решту суми обумовленої ним раніше неправомірної вигоди на лавку, поруч з приміщенням вказаного магазину, що по АДРЕСА_4 , спостерігаючи за ним через вікно приміщення даного магазину, але, побоюючись свого викриття працівниками правоохоронного органу при отриманні неправомірної вигоди, вживаючи заходи до уникнення відповідальності за свої протиправні дії, сказав ОСОБА_8 поки що забрати зазначені кошти, і що він йому передзвонить. У подальшому, ОСОБА_7 , маючи умисел отримати решту суми неправомірної вигоди, застосовуючи заходи протидії можливому викриттю його протиправних дій, розраховуючи на раптовість свого приїзду, 25.07.2024, близько 12 год. 15 хв., зателефонував до ОСОБА_8 з вимогою вийти на зустріч біля будинку, у якому проживає ОСОБА_8 , вказав останньому сісти в автомобіль «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , яким він керував, перебуваючи за кермом, і почавши рух по проспекту Грушевського м.Кам`янця-Подільського, сказав ОСОБА_8 де покласти решту суми, обумовленої ним, неправомірної вигоди, у задній частині салону автомобіля. Виконуючи вимогу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишив решту неправомірної вигоди, у розмірі 900 доларів США, у місці, яке вказав ОСОБА_7 , а саме: у внутрішній кишені задньої частини спинки переднього пасажирського сидіння автомобіля «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , після чого, останній зупинив автомобіль, і сказав йому вийти. Таким чином, ОСОБА_7 , за зазначених вище обставин, перебуваючи на посаді заступника начальника слідчого відділу Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, у спеціальному звані «капітан» поліції, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою із невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, у місті Кам`янець-Подільський, у період з 16.07.2024 по 25.07.2024, висловивши ОСОБА_8 прохання надати для себе неправомірну вигоду, у розмірі 1000 доларів США, і поєднуючи це з вимаганням, у власному автомобілі марки «Volkswagen Touareg», державний номерний знак НОМЕР_1 , одержав їх частинами від ОСОБА_8 , а саме 19.07.2024 100 доларів США та 25.07.2024 900 доларів США, що загалом, по офіційному курсу Національного банку (100 доларів США на 19.07.2024 - 4142,20 грн., 900 доларів США на 25.07.2024 - 37095,66 грн.) становить 41237 грн. 86 коп., за закриття кримінального провадження №0000262 від 10.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто, вчинення дій в інтересах особи, яка надала неправомірну вигоду, з використанням наданої їй влади чи службового становища.

25.07.2024 ОСОБА_7 , після отримання неправомірної вигоди, було викрито і слідчим затримано, в порядку ст.208 КПК України.

26.07.2024 ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий у клопотанні просить, слідчий у клопотанні просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.»

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на задоволенні клопотання, підозрюваного та його захисників, які заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту, дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0000387, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

Із наданих матеріалів вбачається, що першим слідчим відділом (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000387 від 17.07.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

25.07.2024 р. ОСОБА_7 був затриманий, в порядку ст.208 КПК України, фактичний час затримання: згідно з протоколом затримання 12 год. 30 хв. 25.07.2024 р.; зі слів підозрюваного, його було фактично затримано об 11 год. 50 хв. 25.07.2024 р.

26.07.2024 р. ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, тобто, згідно зі ст.12 КК України, даний злочин класифікується як тяжкий.

Твердження сторони захисту щодо необґрунтованості підозри є безпідставними, оскільки на первинній стадії досудового розслідування оцінка такої обґрунтованості робиться виходячи з наявності фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а представлені слідчим докази (заява ОСОБА_8 від 16.07.2024 р.; повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 17.07.2024 р.; протоколи допитів свідків ОСОБА_9 від 25.07.2024 р., ОСОБА_8 від 16.07.2024 р. та від 26.07.2024 р.; протокол затримання ОСОБА_7 25.07.2024 р.; протокол огляду місця події від 25.07.2024р.; протоколи обшуку від 25.07.2024 р. та інші матеріали кримінального провадження), на переконання слідчого судді, є підтвердженням обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання, беззаперечних доказів того, що ОСОБА_7 не причетний до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

При цьому, слідчий суддя керується поняттям «обґрунтованості підозри», яка сформована практикою Європейського суду з прав людини та яка, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права. Зокрема, у своїх рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Долучені до матеріалів клопотання докази об`єктивно доводять можливу причетність підозрюваного до інкримінованого кримінального правопорушення. При цьому факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки, у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є достатньо високим. При цьому слідчим суддею також враховується той факт, що ОСОБА_7 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та намагався втекти від представників правоохоронного органу, що також свідчить про його реальні наміри здійснювати переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідство знаходиться на початковій стадії, на даний час свідки судом не допитані, не проведені й всі експертні дослідження, а тому існує ризик незаконного впливу на свідків та експертів у кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не в праві обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України). Отже ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань судом від цих осіб.

Враховуючи те, що не всі докази у кримінальному провадженні на сьогоднішній день віднайдені, зокрема, не віднайдено документи, які наявні у матеріалах кримінального провадження, що було ініційоване відносно ОСОБА_8 , а також частину грошових коштів, які були передані останнім у якості неправомірної вигоди, тому, ризик, про який зазначав у судовому засіданні прокурор, а саме: знищення, спотворення або приховування будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на даний час існує.

Разом з тим, вважаю недоведеним існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, про які згадується у клопотанні слідчого, оскільки ніщо не свідчить про наявність, на сьогоднішній день, вказаного ризику, крім того, з наданих представниками сторони обвинувачення у судовому засіданні пояснень, вбачається, що під наявністю ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вони мали на увазі ті ризики, про які зазначено вище.

За таких обставин по справі, приходжу до висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, спотворення або приховування будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 є раніше не судимою особою, яка позитивно характеризується, має постійне місце проживання, роботу, родину, зокрема й дружину, з якою проживає у цивільному шлюбі, на утриманні двоє малолітніх дітей. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначені ст. 178 КПК України, обставини в їх сукупності, зокрема й майновий та сімейний стан ОСОБА_7 , наявність у нього родини, належного грошового забезпечення, репутацію ОСОБА_7 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вік та стан його здоров`я, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, наявність яких доведена слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на: ухилення від можливого покарання; знищення та приховування речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на свідків та експертів у даному кримінальному провадженні. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_7 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань від осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до слідчого судді не надходило. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_7 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів, та зможе здійснювати на свідків, анкетні дані яких відомі ОСОБА_7 , незаконний вплив, зокрема, й за допомогою телефонного зв`язку або через третіх осіб. Застосування застави, як основного запобіжного заходу, на даному, початковому, етапі досудового розслідування, теж неможливе, оскільки при застосуванні такого запобіжного заходу, можливість його виконання відтермінована у часі, за який підозрюваний, не ризикуючи втратити заставу, матиме можливість незаконно впливати на свідків та експертів, знищити не відшукані, на даний час, речові докази, чи переховуватись від органу досудового розслідування.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, з метою уникнення вищевказаних ризиків.

За наведених обставин, слідчим суддею відхиляються, зазначені стороною захисту аргументи про те, що ОСОБА_7 немає намірів перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків та експертів, а також щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, зокрема й у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, слідчий суддя дійшов до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, про які зазначено вище та які передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому, застосувати менш суворий запобіжний захід неможливо.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_7 під вартою, не встановлено.

Строк тримання під вартою слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку, визначеного ст.197 КПК України, а саме до 21.09.2024 року включно.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривні.

Визначаючи, на підставі ч.3 ст.183 КПК України, розмір застави, вважаю, що застава, в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 грн., буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

В разі внесення застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 грн., підозрюваний ОСОБА_7 буде зобов`язаний прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також на нього будуть покладені наступні обов`язки: не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, з приводу обставин кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (у разі наявності).

Слідчим суддею відхиляються, як неспроможні, наведені стороною захисту аргументи про те, що запропонований представниками сторони обвинувачення розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є непосильним для ОСОБА_7 , оскільки на підтвердження тієї обставини, що майновий стан підозрюваного та його родини (дружини, яка є медичним працівником, батька, який є директором фермерського господарства) не дозволяє внести заставу у вказаному розмірі, будь-яких доказів слідчому судді не представлено. Тому, застава, визначена у максимальному розмірі, з передбаченого ч.5 ст.182 КПК України, - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, із врахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на думку слідчого судді, не є завідомо непомірною для ОСОБА_7 , крім того, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. На даний час відсутні належні правові підстави для визначення застави, як альтернативи запобіжному заходу у виді тримання під вартою, у меншому розмірі, ніж визначений слідчим суддею розмір.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 21 вересня 2024 року включно.

Визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 грн., в разі внесення якої, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також на нього слід покласти наступні обов`язки:

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, з приводу обставин кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (у разі наявності).

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала діє до 21 вересня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя