Справа № 297/4019/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

03 жовтня 2024 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000684 від 21.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, судимого 02.12.2022 року Іршавським районним судом за ч. 4 ст. 185, ч. 1, ч. 2 ст. 200, ст. 70 КК України до позбавлення волі на 5 років, згідно ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,

встановив:

Слідча СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернулася з клопотанням до суду, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб, із визначенням застави у розмірі, не менше 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 гривень. У разі визначення застави у сумі, не менше 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 гривень, просить покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду; не відлучатись з території Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами у кримінальному провадженні №0000684 від 21.09.2024 року; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання мотивовано тим, що в її провадженні перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000684 від 21.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідча СВ вказує на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність та суспільну небезпечність, з корисливих мотивів, з метою незаконного переправлення громадянин України через державний кордон в умовах дії правового режиму воєнного стану, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особою, та таких осіб сприяв шляхом надання засобів та вказівок незаконному переправленню через державний кордон України громадянам України, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_3 , за наступних обставин.

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, у невстановлений слідством спосіб ОСОБА_5 погодився на пропозицію невстановлених слідством осіб (особи) організаторів сприяти у незаконному переправленні вищевказаних осіб через державний кордон України громадянам України, які не мають законних підстав для виїзду за кордон.

Зокрема, 21.09.2024 близько 15 години за вказівкою невстановленої особи ОСОБА_8 на транспортному засобі марки «ВАЗ 2106» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибув до місця проживання ОСОБА_6 , що за адресою АДРЕСА_2 , де здійснив посадку ОСОБА_6 до вказаного транспортного засобу та разом з останнім направився до готелю « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що за адресою: АДРЕСА_4 , де близько 16 години здійснив посадку до вказаного транспортного засобу ОСОБА_7 .

Під час руху транспортного з вказаними особами ОСОБА_5 з метою уникнення викриття його злочинних намірів, здійснив висадку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і надав останнім вказівку вийти з транспортного засобу перед можливим розташуванням «контрольного поста Державної прикордонної служби України » біля населеного пункту Кідьош Берегівського району та сховатись у лісовій місцевості, а сам керуючи транспортним засобом попрямував перевірити наявність працівників Державної прикордонної служби України.

Впевнившись у відсутності «контрольного поста Державної прикордонної служби України» ОСОБА_5 повернувся за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на домовлене місце зустрічі та здійснивши їх посадку то транспортного засобу продовжив рух в напрямку державного кордону України в напрямку населеного пункту Астей Берегівського району.

Близько 18 години, ОСОБА_5 прибувши с. Астей Берегівського вказав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на електронній карті напрямок руху додержавного кордону України і здійснив їх висадку із транспортного засобу надавши вказівку направлятись до державного кордону з метою його незаконного перетину в напрямку 187 прикордонного знаку, однак останні були викриті та затримані працівниками Державної прикордонної служби України.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у сприянні незаконному переправлені осіб через державний кордон України вказівками, наданням засобів, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

02 жовтня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами допитів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , протоколами пред`явлення транспортного засобу для впізнання за фотознімками та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на свідка, або іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню.

Відповідно до ст. 177 КПК України з метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам: 1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України. 2. Незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні. Підозрюваний ОСОБА_5 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких. 3. Вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 дані про особу підозрюваного з метою забезпечення виконання процесуальних обов?язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який вчинив під час іспитового строку, визначеного вироком суду, крім того іншим органом досудового слідства вирішується питання пред`явлення підозри за інший аналогічний злочин, а тому може переховуватися від органу досудового розслідування і суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим просив до нього застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 гривень.

Слідча ОСОБА_4 також підтримала клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 не погодився із клопотанням та просив обрати інший більш м`який запобіжний захід, посилаючись на те, що він один утримує сім`ю та має 3 неповнолітніх дітей.

Заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ "Александер Макаров проти росії" національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

В той же час згідно із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Отже, з метою уникнення такої відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому, зазначені в клопотанні ризики, щодо можливості підозрюваного ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя також вважає обґрунтованими, оскільки інкриміноване йому кримінальне правопорушення він вчинив під час іспитового строку, будучи засудженим 02.12.2022 року Іршавським районним судом за ч. 4 ст. 185, ч. 1, ч. 2 ст. 200, ст. 70 КК України.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя з огляду на вказане вважає необхідним констатувати також особисті обставини життя підозрюваного.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий, ніде не працює.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість кримінального правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, слідчий суддя вважає, що існує ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із строком на 60 діб є обґрунтованим.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Отже, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, в якому він підозрюється - з корисливих мотивів вчинений злочин, та з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, який не працює, раніше не судимий, слідчий суддя вважає за необхідне при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу в розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 75 700 (сімдесят п`ять тисяч сімсот) гривень.

При цьому, слідчий суддя вважає, що в разі внесення підозрюваним застави, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду; не відлучатись з території Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами у кримінальному провадженні №0000684 від 21.09.2024 року; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183,194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання слідчої СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000684 від 21.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб з моменту взяття його під варту.

Строк дії ухвали закінчується о 12:50 годин 02 грудня 2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити ОСОБА_5 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 75 700 (сімдесят п`ять тисяч сімсот) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_5 повинен бути звільнений з-під варти. З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави, він та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави покласти на нього наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; 2) без дозволу слідчого, прокурора або суду не виїжджати за межі Закарпатської області; 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, роботи; 4) утримуватися від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами у кримінальному провадженні №0000684 від 21.09.2024 року; 5) здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Лайош ГАЛ