Справа № 404/9535/24
Номер провадження 1-кс/404/3720/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 , погодженого прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по матеріалам кримінального провадження 0002697 за ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2024 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням, про накладення арешту на тимчасово вилучений під час огляду місця події транспортний засіб, який міг допустити наїзд на пішохода.

Клопотання про арешт подано з метою забезпечення умов для збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У матеріалах долучених до клопотання відсутні докази на підтвердження наявних слідів контактування між транспортним засобом та пішоходом.

04.11.2024 року, слідчий не з`явився на розгляд клопотання.

11.11.2024 року, під час розгляду клопотання про арешт авто, слідчий зобов`язався провести повторний огляд транспортного засобу на підтвердження наявності на автомобілі слідів контактування транспортного засобу з пішоходом.

До 21.11.2024 року, слідчий без поважних підстав не виконав взятого на себе процесуального зобов`язання. Повторний огляд автомобіля не провів.

Формально послався на несприятливі погодні умови.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, повертає його прокурору, для усунення недоліків, встановивши строк в 72 години, про що постановляє ухвалу.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим: законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Арешт та різні види заборон можуть мати місце за умов дотримання стандарту доведення. Необхідно довести наявність таких обставин, якими версія обвинувачення може мати розумне обґрунтування з метою ймовірного спів мірного накладення арешту на майно, для забезпечення збереження речового доказу.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 25 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Слідчий, прокурор повинні забезпечити повне та ефективне проведення досудового розслідування (ст. ст. 36, 40 КПК України).

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (п.п.1-2 ч. 1 ст. 91 КК України). Обов`язок доказування обставин кримінального правопорушення покладається на слідчого та прокурора (ст.91-93 КПК України).

Слідчий ОСОБА_2 тривалий час свідомо ухиляється від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Через неефективну організацію проведення досудового розслідування, залишаються без перевірки розумні доводи володільця майна про відсутність на авто слідів ДТП.

За таких умов необхідно використати практику застосування оцінки доказів, висловлену Верховним Судом по справі № 991/722/21 від 21 листопада 2023 року, коли своїми діями сторона кримінального провадження створила та/або сприяла створенню обставин, через які дослідження доказів став недоступним для потерпілого. Прокурор не дослідив наявність слідів на авто. Через таку бездіяльність слідчий суддяі володілець вилученого майна може адекватно реалізувати власні процесуальні можливості, які могли б компенсувати невигідне становище, у якому вони опинились. Цей принцип має також застосовуватися, mutatis mutandis, до інших ситуацій, коли сторона через ті чи інші обставини обмежується у використанні можливостей для з`ясування важливих обставин справи. Наслідки поведінки сторони, яка своїми діями унеможливила або значно ускладнила дослідження важливих доказів, має тлумачитися на користь протилежної сторони, щоб не заохочувати сторону до використання таких прийомів. Проведення однобічного досудового розслідування виключає можливість подальшого розгляду клопотання про накладення арешту на автомобіль.

Прокурор використав надто формальні ознаки для звернення з клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб. Правильність такого твердження міститься у правовому висновку викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № П/9901/736/18 (провадження № 11-989заі18), а також у постановах Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 352/882/18 (провадження № К/9901/65687/18), від 26 червня 2019 року у справі № 826/13030/18 (провадження № К/9901/67011/18), від 21 серпня 2019 року у справі № 826/11852/18 (провадження № К/9901/67801/18), від 27 листопада 2019 року № №819/313/18 (провадження № К /9901/156/19).

При цьому Верховний Суд зазначив, що згідно з практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, та як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм є порушенням права на справедливий судовий захист.

Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Белеш та інші проти Чеської Республіки», «ЗУБАЦ ПРОТИ ХОРВАТІЇ» (ZUBAC v. CROATIA), (Beles and Others v. the Czech Republic), №47273/99, пп. 50-51 та 69, ЄСПЛ 2002 IX, та «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), №35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

При цьому, Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява №48778/99).

Формальне звернення з клопотанням про арешт, без подальших спроб зібрати і надання доказів про наявність чи відсутність унікальної трасологічної інформації, виключає можливість початку розгляду клопотання про накладення арешту.

Керуючись ст. 167,170-172 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 , погодженого прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по матеріалам кримінального провадження 0002697 за ч. 1 ст. 286 КК України направити прокурору для усунення недоліків протягом семидесяти двох годин, - з часу отримання прокурором цієї ухвали.

У тексті нової редакції клопотання прокурора про накладення арешту на майно усунути недоліки, зазначивши чи наявна слідові інформація внаслідок ДТП від взаємодії транспортного засобу та пішохода.

До клопотання долучити докази про наявність чи відсутність слідів від ДТП, внаслідок взаємодії транспортного засобу та пішохода.

Ухвала не оскаржується в апеляційному порядку.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1