Справа №577/191/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1079/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.03.2024, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в якій вона просила вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.03.2024, змінити в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання. Просила призначити обвинуваченому менш суворе покарання ніж 6 років позбавлення волі та звільнити від його відбування з іспитовим строком від 1 до 3 років, на підставі ст. 75 КК України.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 307 КК України та призначено покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з моменту затримання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 , до вступу вироку в законну силу, залишено у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши йому відлучатись із житла з 22 год. до 06 год. за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 25 983,16 грн процесуальних витрат.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначала, що фактичних обставин справи, доведеності вини та правильності правової кваліфікації дій обвинуваченого вона не оскаржує, а вирок суду ввжає надто суворив в частині призначеного ОСОБА_8 покарання. Просила врахувати, що свою вину обвинувачений визнав, щиро розкаявся, активно сприяв слідству у розкритті злочину, ОСОБА_8 має молодий вік, позитивно характеризується по місцю проживання та раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Також захисник звертала увагу на те, що ОСОБА_8 є сиротою, був позбавлений належного батьківського піклування і турботи і через це його не було забезпечено нормальними моральними принципами. За час слідства і судового розгляду обвинувачений багаторазово пожалкував про вчинене. З урахуванням молодого віку, позбавлення волі ОСОБА_8 позбавить його і можливості розвиватися в дорослому житті і довести, що він може виправитись без ізоляції від суспільства.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції у вересні 2023 року в м. Конотоп обвинувачений ОСОБА_8 за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, отримавши у відділенні ТзОВ Торговий дім Міст-Експрес посилку, незаконно придбав психотропні речовини 23,153849 г. амфетаміну, 276,6062548 г. PVP, 8,7904 г. MДMA та 0,08355 г тенамфетаміну (МДА), які переніс до буд. АДРЕСА_2 , де став незаконно зберігати з метою подальшого збуту. 15.11.2023 з 13.20 год. по 16.09 год. в ході обшуку за вищевказаною адресою працівниками поліції у підсудного було виявлено та вилучено на горищі будинку 62 пігулки з написом ОСОБА_9 у складі яких міститься 8,7904 г. MДMA та 0,08355 г тенамфетаміну (МДА); ваги електронні, пластикову чашку та металеву чайну ложку з нашаруванням 0,0001548 г. PVP та 0,006149 г. амфетаміну, 02 зіп-пакети з 0,0651 г., 4,9279 г. та 18,1547 г. амфетаміну; зіп-пакет з 0,2281 г, 104,2885 г PVP; 02 зіп-пакети з 16,1260 г та 155,9635 г PVP.

Розгляд апеляційної скарги захисника бело проведено як бкз її участі, так і без участі обвинуваченого виходячи з таких обставин. Так, з матеріалів справи слідує, що про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені як обвинувачений ОСОБА_8 так і його захисник ОСОБА_7 про що свідчать розписки про вручення їм поштових відправлень.

Однак до Сумського апеляційного суду ні обвинувачений, ні захисник не з`явились, причин неявки не повідомили та клопотань про відкладення судового засідання на іншу дату не заявили.

Враховуючи вказані обставини, з метою дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, а також враховуючи те, що вирок суду першої інстанції оскаржений лише захисником, і питання про погіршення становища обвинуваченого в апеляційному перегляді справи не ставиться, колегія суддів вважає за можливе провести її розгляд за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 405 КПК України.

Тому, заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , який проти задоволення вимог апеляційної скарги захисника заперечив, просив вирок суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника колегія суддів дійшла такого висновку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження фактичні обставини справи, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини в особливо великих розмірах, захисником не оскаржується, а тому з урахуванням ч. 1 ст. 404 КПК України до аналізу вироку суду першої інстанції в цій частині колегія суддів не вдається.

Водночас, в апеляційній скарзі захисник просила вирок суду змінити, призначити обвинуваченому ОСОБА_8 менш суворе покарання, ніж те, що призначив суд першої інстанції 6 років позбавлення волі, і просила застосувати ст. 75 КК України звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах заявлених апелянтом вимог колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання, у кожному конкретному випадку суд повинен дотримуватися вимог кримінального закону і враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження нових злочинів.

Як слідує з матеріалів справи за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України ОСОБА_8 призначено покарання, із застосуваннм ст. 69 КК України, у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.

При цьому, судом першої інстанції було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність таких пом`якшуюючих покарання обставин як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивна характеристика за місцем проживання, відсутність судимостей, молодий вік та те, що ОСОБА_8 є сиротою.

Вказані обставини суд першої інстанції визнав такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, а тому дійшов до переконання про можливість застосувати ст. 69 КК України і призначити обвинуваченому ОСОБА_8 основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 307 КК України.

Однак, з урахуванням викладеного, тяжкості та розповсюдженості по м.Конотопу та Конотопському району вчиненого злочину, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, оскільки спрямований проти здоров`я нації, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким також погоджується і колегія суддів, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

В апеляційній скарзі захисник просила врахувати, що свою вину обвинувачений визнав, щиро розкаявся, активно сприяв слідству у розкритті злочину, ОСОБА_8 має молодий вік, позитивно характеризується по місцю проживання та раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Також захисник звертала увагу на те, що ОСОБА_8 є сиротою, був позбавлений належного батьківського піклування і турботи і через це його не було забезпечено нормальними моральними принципами. За час слідства і судового розгляду обвинувачений багаторазово пожалкував про вчинене.

Вивчивши матеріали кримінального провадження в сукупності з доводами скарги захисника, колегія суддів вбачає, що все вище перелічене апелянтом вже враховано судом першої інстанції при признначенні ОСОБА_8 покарання, в тому числі саме вказані обставини визнані судом такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують суспільну небезпечність його як особи, а тому, суд застосував ст. 69 КК України, і призначив обвинуваченому основне покарання нижче від найнижчої межі визначеної в санкції ч. 3 ст. 307 КК України, якою передбаченого покарання у виді позбавлення волі від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

При цьому, як йшлося вище, суд також мотивував своє рішення про те, що саме покарання у виді позбавлення волі буде відповідати його меті і стане достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Додаткових обставин, які були не відомі суду першої інстанції чи безпідставно не враховані ним при призначенні обвинуваченому покарання ні захисником ні самим ОСОБА_8 колегії суддів не повідомлено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне в задоволенні апеляційних вимог захисника відмовити, а вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.03.2024, слід залишити без зміни, як такий що узгоджується з вимогами ст. 370 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.03.2024, відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цей вирок, без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4