Справа № 598/2747/24
провадження № 1-в/598/392/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2024 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Збаражі клопотання начальника державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» про звільнення від призначеного покарання щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, раніше судимої:

-вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 березня 2020 року за ч.3 ст.185 КК України до 03 років позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 01 рік;

-вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 26 червня 2020 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 04 років 06 місяців позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 02 роки 06 місяців;

-вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2021 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 04 років 08 місяців позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 03 роки. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2023 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання за вироком суду,

встановив :

До провадження Збаразького районного суду надійшло клопотання державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» про звільнення від призначеного покарання засудженої ОСОБА_4 у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона була засуджена.

Представник державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» та засуджена ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, однак на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких просять проводити розгляд даного клопотання у їх відсутності, клопотання підтримують.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання та просила його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення входячи із наступного.

За даною справою ОСОБА_4 засуджена вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 25 червня 2024 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України до 07 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання призначеного за даним вироком та вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2021 року, остаточно визначено покарання у виді 08 років позбавлення волі. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року вирок змінено та вважати засудженою за ч.3 ст.185, ч.4 ст.185, ст.71 КК України до 06 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.

Вирок набрав законної сили 02 жовтня 2024 року.

Початок строку відбування покарання 25 червня 2024 року.

Кінець строку відбування покарання 20 квітня 2030 року.

Засуджена на даний час відбуває покарання в ДУ «Збаразька виправна колонія (№63)».

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини трретьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 КК України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподатковуваний мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи ( у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2019 року складав 960 гривень 50 копійок (1921 грн. - розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2019 року х на 50%). Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 1921 гривню (960,5 грн. х 2 = 1921 грн.).

Згідно з вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 26 червня 2020 року ОСОБА_4 05 січня 2019 року таємно викрала майна на загальну суму 1219 гривень, що станом на день крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 1921 гривні).

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2018 року складав 881 гривню (1762 грн. - розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2018 року х на 50%). Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 1762 гривні (881 грн. х 2 = 1762 грн.).

Згідно з вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2021 року ОСОБА_4 на початку грудня 2018 року таємно викрала майна на загальну суму 439 гривень 79 копійок, що станом на день крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 1762 гривень).

Отже, на засуджену ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, в частині її засудження відповідно до вироку Тиврівського районного суду від 26 червня 2020 року за ч.3 ст.185 КК України, та вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2021 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, суд приходиться до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання та звільнення засудженої від покарання, яке призначене їй за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 26 червня 2020 року та за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2021 року, у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона була засуджена.

Разом з тим, підлягає виконанню вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 25 червня 2024 року, що змінений ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_4 було засуджено за ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України до 05 років позбавлення волі.

На підставі наведеного та керуючись ст.58 Конституції України, ст.5, ч.2 ст.74 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст.ст. 369, 372, 537, 539 КПК України, суд

постановив :

Клопотання начальника державної установи «Збаразька виправна колонія (№63) задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 26 червня 2020 року, відповідно до якого її було засуджено ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 04 років 06 місяців позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 02 роки 06 місяців, та за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2021 року, за яким її засуджено за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 04 років 08 місяців позбавлення волі, у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона була засуджена.

Вважати ОСОБА_4 засудженою за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 25 червня 2024 року, що змінений ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року, відповідно до якого її засуджено за ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України до 05 років позбавлення волі, який підлягає подальшому виконанню.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду складена, підписана і проголошена суддею 27 листопада 2024 року.

СУДДЯ : ОСОБА_5