печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

представника володільця майна, адвоката: не з`явився,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні№ 0000249 від 17.02.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 (далі - особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 ), який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених Головного слідчого управління Національної поліції України (далі - слідчий), яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000249 від 17.02.2023 року.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000249 від 17.02.2023 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 364 КК України. 22.08.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.07.2023 року слідчими проведено обшук приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено, зокрема, два блокноти синього кольору з чорновими записами; мобільний телефон Iphone 10, IMEI: НОМЕР_1 з сім картою НОМЕР_2 ; ноутбук HP 15EG0056, s/n 5CD1092P6R; мобільний телефон Redmi у заблокованому стані, які є приватною власністю ОСОБА_4 .. Разом з тим, з моменту вилучення майна минув рік, вилучене майно належить ОСОБА_4 , будь-якого відношення до кримінального провадження він не має, критеріям речового доказу не відповідає, арешт не накладено. Окрім того, під час проведення обшуку володільцем майна не було обмежено доступ до інформації, яка міститься на ноутбуці та мобільному телефоні. Відтак, вищезазначене майно є тимчасово вилученим та підлягає поверненню.

02.10.2024 року на адресу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , про розгляд скарги за його відсутності, в якій останній вимоги скарги підтримав, просив задовольнити.

В судове засідання учасники судового процесу не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки особа, яка подала скаргу, про розгляд скарги повідомлена належним чином, просила розглядати скаргу за її відсутності, а неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги, враховуючи строк розгляду скарги під час досудового розслідування, встановлений КПК України, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності

Згідно ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000249 від 17.02.2023 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.07.2023 року надано дозвіл слідчим групи слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України та прокурорам групи прокурорів в кримінальному провадженні №0000249 від 17.02.2023 на проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке згідно інформацїі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , та яке фактично використовується ОСОБА_4 , з метою відшукання та вилучення: документів що стали підставою для виділення у власність, реєстрації/перереєстрації прав власності на земельні ділянки у період часу з 01.01.2015 року по теперішній час, а саме довіреності, заяви, свідоцтва, договори, угоди, копії паспортів, ідентифікаційних кодів, рішень про реєстрацію прав власності, документи щодо розробки проектно-технічної документації на земельні ділянки, наказів уповноважених органів про виділення у власність, довідок про оцінку вартості нерухомого майна; чорнових записів, в тому числі реєстраційних журналів, журналів вхідної/вихідної кореспонденції, реєстру для реєстрації нотаріальних дій, журналів обліку реєстрів для реєстрації нотаріальних дій, примірники документів вчинення нотаріальних дій, документи з використання, зберігання, обігу та звітності щодо спеціальних бланків нотаріальних документів, мобільних телефонів, комп`ютерної техніки (планшети, персональні комп`ютера, моноблоки, ноутбуки тощо), інших цифрових носіїв інформації (диски, флешки, жорсткі диски тощо) на яких може зберігатися інформація, що має значення для досудового розслідування.

Відповідно ч. 2, 3 ст. 234 КПК України, обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду. У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання; 3) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 4) підстави для обшуку; 5) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; 6) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 7) індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням; 8) обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

22.08.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.07.2023 року слідчими проведено обшук приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено, зокрема, два блокноти синього кольору з чорновими записами; мобільний телефон Iphone 10, IMEI: НОМЕР_1 з сім картою НОМЕР_2 ; ноутбук HP 15EG0056, s/n 5CD1092P6R; мобільний телефон Redmi у заблокованому стані.

Як визначено у ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста. На вимогу володільця особа, яка здійснює тимчасове вилучення комп`ютерних систем або їх частин, залишає йому копії інформації з таких комп`ютерних систем або їх частин (за наявності технічної можливості здійснення копіювання) з використанням матеріальних носіїв володільця комп`ютерних систем або їх частин. Копії інформації з комп`ютерних систем або їх частин, які вилучаються, виготовляються з використанням технічних засобів, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів володільця із залученням спеціаліста. Дія абзацу п`ятого цієї частини не поширюється на випадки, якщо обіг інформації заборонено законом. Дія абзацу п`ятого цієї частини поширюється на інформацію з обмеженим доступом у частині, що не суперечить встановленому законодавством порядку обігу та захисту такої інформації.

Проте, в протоколі обшуку не зазначено, що власником майна було обмежено доступ до носіїв інформації або копіювання інформації з носіїв не було можливим під час проведення обшуку.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Так, ноутбук було вилучено 22.08.2023 року, з моменту вилучення минуло більше року, відомостей що на вилучене майно накладено арешт слідчому судді не надано.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Аналізуючи викладене, беручи до уваги, що вилучене майно належить ОСОБА_4 , з моменту вилучення минуло достатньо часу та арешт на вилучене майно не накладено, воно є тимчасово вилученим та підлягає поверненню володільцю.

Разом з тим, адвокат ОСОБА_3 у скарзі просить визнати бездіяльність незаконною.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України, прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Отже, вимоги скарги в цій частині не входять до компетенції слідчого судді, відтак, в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

За таких обставин, скарга адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000249 від 17.02.2023 року, є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 107, 100, 160-166, 167, 168, 170-174, 236, 303, 306, 307, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000249 від 17.02.2023 року, - задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого групи, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000249 від 17.02.2023 року, повернути ОСОБА_4 майно, вилучене під час обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, два блокноти синього кольору з чорновими записами; мобільний телефон Iphone 10, IMEI: НОМЕР_1 з сім картою НОМЕР_2 ; ноутбук HP 15EG0056, s/n 5CD1092P6R; мобільний телефон Redmi у заблокованому стані.

В іншій частині вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1