Справа № 496/4030/22
Провадження № 1-в/496/103/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву представника цивільного позивача потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відшкодування судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду від 15 травня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки та покладено обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти повноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнуто витрати на користь держави на залучення експертів, а також задоволено цивільний позов потерпілої та стягнуто моральну, матеріальну шкоду, аліменти на утримання дітей потерпілої, та витрати на залучення адвоката, що становили 40 000 грн.

21 травня 2024 року на електрону адресу суду надійшла заява представника цивільного позивача потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відшкодування судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу, які становлять 18 000 грн.

Заява обґрунтована тим, що за час здійснення представництва потерпілої ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 було надано такі послуги: зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції 1 000 грн; підготовка та подання до Біляївського районного суду Одеської області уточненого цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (3 години роботи адвоката) 3 000 грн; участь у підготовчому засіданні 14.11.2023 року 4 000 грн.; участь у судовому розгляді 12.02.2024 року 4 000 грн.; участь у судовому розгляді 14.05.2024 року 4 000 грн., а всього 18 000 грн. На підтвердження витрат надав суду копію договору про надання правничої допомоги від 30.06.2023 р., копію додаткового договору до Договору про надання правничої допомоги від 30.06.2023 року., та копію квитанцій до прибуткового касового ордеру № б/н від 30.06.2023 року за консультацію на суму 1 000 грн., копію квитанцій до прибуткового касового ордеру № б/н від 06.11.2023 року за підготовку уточненого позову на суму 3 000 грн., скрін-шот про надіслання ОСОБА_4 4 020,10 грн. 15.11.2023 року, скрін-шот про надіслання ОСОБА_4 4 020,10 грн. 13.02.2024 року, скрін-шот про надіслання ОСОБА_4 4 020,10 грн. 15.05.2024 року.

Положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач.

Відповідно ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Нормами КПК України встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374).

Частиною 1 ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року в справі №598/1781/17 висловила правову позицію, яка має враховуватися судами при застосування норм права. Відповідно до вказаної правової позиції «КПК України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Не вирішення питання про розподіл процесуальних витрат не може бути єдиною підставою для скасування прийнятих судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень, оскільки не є істотним порушенням вимог КПК та не впливає на вирішення питання кримінально-правової кваліфікації, доведеності винуватості і призначення покарання. Вирішення питання про розподіл процесуальних витрат полягає у висновку суду про стягнення або відмову у стягненні певної грошової суми, яка є процесуальними витратами у розумінні КПК. Залишення клопотання учасника провадження про розподіл процесуальних витрат без розгляду не є вирішенням судом питання про розподіл процесуальних витрат. Це питання може вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 534 КПК суд, який ухвалив рішення без вирішення питання про розподіл процесуальних витрат».

Отже, кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком.

Проте, нормами КПК України не визначено порядку розгляду заяви про стягнення судових витрат, після ухвалення обвинувального вироку, яким відповідно закінчився розгляд кримінального провадження. За вказаних обставин, суд вважає правильним провести розгляд вказаної заяви за правилами ЦПК України, якими визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.2 ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. (ч.3 ст. 270 ЦПК України).

Оскільки у відповідності, ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд не зобов`язаний викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання, розгляд вказаної заяви проводиться без виклику учасників.

Дослідивши заяву представника цивільного позивача, який просив задовольнити заяву про стягнення витрат на правничу допомогу в поновному обсязі, матеріали справи, докази щодо надання правничої допомоги, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Вказана заява про стягнення витрат на залучення адвоката була надіслана на електрону адресу суду 20.05.2024 року, отже впродовж п`яти робочих днів, після ухвалення обвинувального вироку, та передана суді після реєстрації 21.05.2024 року.

Проте, до закінчення судових дебатів у справі, сторона не зробила про це відповідну заяву. Зокрема, уточнений цивільний позов не містить жодних заяв про такі витрати та те, що докази про них будуть наданні після ухвалення вироку, хоча відповідно до копій квитанцій до прибуткового касового ордеру, про більшість з витрат було відомо до судових дебатів.

Слід також зазначити, що Додатковий договором до Договору про надання правової допомоги від 30.06.2023 року визначено, що вартість послуг адвокату (гонорару) складає 40 000 грн., які були стягнуті вироком суду за наявної копії квитанції. Проте відповідно п. 2 Додаткового договору, Клієнт за заявкою Адвоката оплачує останньому додаткові витрати, необхідні для виконання послуг (судовий збір, вартість проведення експертиз та оплату вартості висновків фахівців, поштові витрати тощо), 10% відсотків від отриманих сум та за участь у кожному судовому засіданні в розмірі 4000 грн., тобто такі витрати, про які просить представник, а саме: зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції 1 000 грн. та підготовка та подання до Біляївського районного суду Одеської області уточненого цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (3 години роботи адвоката) 3 000 грн, не входять до додаткових витрат.

Правилами ст. 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про залишення без розгляду заяви представника позивачки про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, ст. 534 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника цивільного позивача потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відшкодування судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 7 (семі) днів.

Суддя ОСОБА_1