Провадження №1-кс/760/4566/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого дізнавача Солом`янського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілою від 03 квітня 2024 року у кримінальному провадженні №0001385 від 24.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Представник скаржника ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову дізнавача про відмову у визнанні потерпілою, в якій просить:

- скасувати постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Солом`янського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 від 03 квітня 2024 року про відмову у визнанні потерпілою від 03 квітня 2024 року у кримінальному провадженні №0001385 від 24 листопада 2023 року;

- зобов`язати дізнавача Солом`янського УП ГУНП в м. Києві, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001385 від 24 листопада 2023 року у формі дізнання, розглянути у визначений ст.220 КПК України в трьохденний строк клопотання №3 потерпілої ОСОБА_4 від 28 лютого 2024 року про проведення допиту її як потерпілої, а також про проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій з письмовим повідомленням її у цей же строк про результати його розгляду, з винесенням у цей же строк вмотивованої постанови у разі відмови у задоволенні зазначеного клопотання потерпілої з врученням їй копії вказаної постанови;

- зобов`язати дізнавача Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001385 від 24 листопада 2023 року у формі дізнання, провести зазначені у клопотанні потерпілої ОСОБА_4 від 28 лютого 2024 року слідчі (розшукові) та процесуальні дії, а також повідомити її про факт їх здійснення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 04 березня 2024 року ОСОБА_4 , як потерпілою у кримінальному провадженні №0001385 від 24 листопада 2023 року до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві направлено клопотання від 28 лютого 2024 року про проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій. Дане клопотання було отримано Солом`янським УП ГУНП у м. Києві 28 березня 2024 року. Однак, у визначений ст.220 КПК України строк, дане клопотання не було розглянуто. 21 квітня 2024 року ОСОБА_4 було одержано відповідь відділу дізнання Солом`янського УП ГУНП у м. Києві від 05 квітня 2024 року та постанову про відмову у визнанні потерпілою від 03 квітня 2024 року.

Зазначену постанову від 03 квітня 2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою вважає незаконною та необґрунтованою. Зміст оскаржуваної постанови дізнавача від 03 квітня 2024 року зводиться до загальних формулювань та не відповідає положенням ст.110 КПК України. Зокрема, дізнавачем не надано належної оцінки доводам, зазначеним у клопотанні №3 та обставинам, які досліджуються у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що у постанові від 03 квітня 2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 . потерпілою дізнавач ОСОБА_5 не вказала обставини, за яких вона дійшла висновку про відсутність таких підстав та не вказала чому вона не приймає до уваги доводи ОСОБА_4 , що викладені в її заяві про вчинення кримінального правопорушення, у протоколі її допиту, у клопотанні №3 про вручення пам`ятки, проведенні допиту як потерпілої, здійснення низки слідчих дій, заявник вважає, що вказана постанова дізнавача підлягає скасуванню, як така, що не відповідає нормам кримінального процесуального закону.

Адвокат зауважив, що відповідно до вимог ст.55 КПК України ОСОБА_4 є потерпілою у кримінальному провадженні №0001385 від 24 листопада 2023 року, розпочатому за її заявою про вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, оскільки їй заподіяно моральну шкоду на суму 160000 гривень. Під час допиту, якій було проведено 11 грудня 2023 року Корчемна наполягала на тому, що вона є потерпілою, адже вчиненим злочином їй заподіяно моральну шкоду, заподіяно непоправної шкоди її діловій репутації, що призвело до необґрунтованих чуток та підозр стосовно неї на роботі, серед колег та абонентів Київводоканалу, до моральних страждань з цього приводу і відповідно до істотного погіршення її самопочуття та стану здоров?я.

В судове засідання, призначене на 14 травня 2024 року заявник та її представник не з`явилися, однак представник скаржника - адвокат ОСОБА_3 подав заяву, в якій просив розгляд скарги проводити за його відсутності.

Уповноважений дізнавач Солом`янського УП ГУНП у м. Києві в судове засідання 14 травня 2024 року не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали скарги та надані документи, слідчий суддя вважає, що скаргу необхідно задовольнити частково з огляду на таке.

Слідчим суддею установлено, що підрозділом дізнання Солом`янського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001385 від 24 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

04 березня 2024 року ОСОБА_4 направила до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві клопотання від 28 лютого 2024 року про проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

21 квітня 2024 року ОСОБА_4 отримала відповідь відділу дізнання Солом`янського УП ГУНП у м. Києві від 05 квітня 2024 року, відповідно до якої заявнику було відмовлено у розгляді клопотання, покликаючись на те, що вона не набула статусів, перерахованих у ст.220 КПК України. Також було додано копію постанови про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою від 03 квітня 2024 року.

Представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 , звернувшись до слідчого судді з указаною скаргою, просить скасувати постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 03 квітня 2024 року у кримінальному провадженні №0001385 від 24 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України; зобов`язати дізнавача Солом`янського УП ГУНП в м. Києві, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001385 від 24 листопада 2023 року у формі дізнання, розглянути у визначений ст.220 КПК України в трьохденний строк клопотання №3 потерпілої ОСОБА_4 від 28 лютого 2024 року про проведення допиту її як потерпілої, а також про проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій з письмовим повідомленням її у цей же строк про результати його розгляду, з винесенням у цей же строк вмотивованої постанови у разі відмови у задоволенні зазначеного клопотання потерпілої з врученням їй копії вказаної постанови; зобов`язати дізнавача Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001385 від 24 листопада 2023 року у формі дізнання, провести зазначені у клопотанні потерпілої ОСОБА_4 від 28 лютого 2024 року слідчі (розшукові) та процесуальні дії, а також повідомити її про факт їх здійснення.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно з ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином для набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить необхідна сукупність таких умов: фактична (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальна (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Цей момент може збігатися з початком кримінального провадження або мати місце після його початку, але не може йому передувати. У разі коли особа не подавала відповідної заяви і була визнана потерпілим слідчим, прокурором або судом, права і обов`язки потерпілого виникають у неї з моменту надання згоди на таке визнання.

Таким чином, правовою підставою для винесення дізнавачем постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій статті 55 КПК.

Слідчий суддя, перевіривши оскаржувану постанову на предмет її відповідності вимогам ст.110 КПК України, вважає, що вона не відповідає указаним вимогам, адже у ній не зазначено обставини, що є підставами для прийняття постанови, мотивів прийняття постанови, а також відповідного обґрунтування з посиланням на положення КПК України. У даній постанові не вказано, яким чином дізнавач встановила відсутність обставин про заподіяння моральної, майнової чи іншої шкоди ОСОБА_4 .

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що у клопотанні ОСОБА_4 від 28 лютого 2024 року було зазначено, у чому полягає спричинена їй шкода.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч.2 ст.92 КПК України обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Таким чином, саме на дізнавача покладається обов`язок доказування обставин у кримінальному провадженні, зокрема вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Проте дізнавачем не була надана оцінка викладеним у заяві про вчинення злочину доводам.

Враховуючи викладене, постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 03 квітня 2024 року необхідно скасувати.

Що стосується вимоги про зобов`язання дізнавача Солом`янського УП ГУНП в м. Києві, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001385 від 24 листопада 2023 року у формі дізнання, розглянути у визначений ст.220 КПК України в трьохденний строк клопотання №3 потерпілої ОСОБА_4 від 28 лютого 2024 року про проведення допиту її як потерпілої, а також про проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, слідчий суддя вважає, що дана вимога підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру до судових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора в порядку ст.303 КПК України можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Слідчим суддею встановлено, що 04 березня 2024 року ОСОБА_4 було подано до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві клопотання №3 від 28 лютого 2024 року, та отримано Солом`янським УП ГУНП у м. Києві 28 березня 2024 року, що підтверджується накладною №140, описом вкладення до листа та трекінгом потового відправлення №140.

Однак, у визначений ст.220 КПК України строк, подане ОСОБА_4 клопотання розглянуто не було, про результати розгляду вказаного клопотання її не повідомлено.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним зобов`язати уповноваженого дізнавача Солом`янського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні №0001385 від 24 листопада 20123 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України розглянути клопотання ОСОБА_4 від 28 лютого 2024 року, отримане 28 березня 2024 року, а також повідомити заявника про результати розгляду клопотання відповідно до вимог ст.220 КПК України.

Разом з тим не підлягає до задоволення вимога про зобов`язати дізнавача провести зазначені у клопотанні потерпілої ОСОБА_4 від 28 лютого 2024 року слідчі (розшукові) та процесуальні дії, а також повідомити її про факт їх здійснення, оскільки ч.2 ст.307 КПК України не передбачено повноважень слідчого судді щодо ухвалення такого рішення.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

А тому вирішення питання про проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, відноситься до виключних повноважень слідчого (дізнавача).

Керуючись статтями 3, 26, 55, 110, 220, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого дізнавача Солом`янського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілою від 03 квітня 2024 року у кримінальному провадженні №0001385 від 24.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України -задовольнити частково.

Постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 03 квітня 2024 року у кримінальному провадженні №0001385 від 24.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України - скасувати.

Зобов`язати старшого дізнавача СД ВП №1 Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001385 від 24.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, розглянути клопотання ОСОБА_4 від 28 лютого 2024 року, отримане 28 березня 2024 року, а також повідомити заявника про результати розгляду клопотання відповідно до вимог ст.220 КПК України.

У задоволенні скарги в іншій частині - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Солом`янського

районного суду міста Києва ОСОБА_1