Справа № 526/3570/24
Провадження № 1-в/526/55/2024
У Х В А Л А

іменем України

30 вересня 2024 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 розглянувши матеріали подання Миргородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області у відношенні ОСОБА_2 про приведення вироку у відповідність до вимог закону, -

встановив:

До Гадяцького районного суду Полтавської області 19.09.2024 року надійшли матеріали - подання Миргородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про приведення у відповідність до вимог закону вироку Котелевського районного суду Полтавської області від 05.12.2023 року відносно ОСОБА_2 засуджену за ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання представник органу пробації посилався на те, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, відповідно до якого змінено поняття «Вартість викраденого майна» для визначення кримінальної карності крадіжки, як ознаки злочину передбаченого ст. 185 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, які виражені в умисному викрадені чужого майна.

Ознайомившись з матеріалами подання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що внесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом .

Відповідно до ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати ряд питань, серед яких питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п.13 ч.1 ст. 537 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Тобто, положення ст. 537 КПК України визначають перелік питань, що можуть міститься у клопотаннях уповноважених суб`єктів звернення, та залежно від сутності клопотання визначається підсудність справи з розгляду клопотання судом.

Зазначена у поданні начальника органу пробації вимога про «приведення вироку у відповідність до вимог закону» суперечить вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, оскільки вирішення такого питання судом не передбачено жодною нормою закону.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність повернення подання для приведення його у відповідність до вимог КПК України та конкретизації формулювання питань, які просять вирішити суд.

Згідно ч. 6 ст.539 КПК України, за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Однак повернення для дооформлення подання без розгляду - не є його розглядом, однак породжує право заявника звернутися з ним до суду повторно після усунення недоліків, роз`яснених даною ухвалою.

Керуючись ст. ст. 372, 539 КПК України, суддя,-

постановив:

Повернути подання Миргородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області у відношенні ОСОБА_2 про приведення вироку у відповідність до вимог закону для належного оформлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : ОСОБА_1