печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року Печерський районний суд міста Києва у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001434 від 18.06.2024 року,-

ВСТАНОВИВ :

10 липня 2024 року слідчий СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0001434 від 18.06.2024 року на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ., яка на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Метою накладення арешту є забезпечення конфіскації майна, так як особа, яка ним володіє може здійснити продаж, дарування, міну, надання в заставу вказаного майна.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що слідчим відділом Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001434 від 18.06.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, вступив у попередню змову при цьому з відповідним розподілом ролей між, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та з метою вчинення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , шляхом протиправного, відкритого заволодіння належними останній грошовими коштами в особливо великих розмірах, поєднаного із застосуванням насильства.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 разом ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, розробивши злочинний план, направлений на заволодіння грошовими коштами в особливо великих розмірах, відповідно до злочинного плану ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 , надали вказівки ОСОБА_7 р.н.,та ОСОБА_8 встановити до автомобіля BMW, який належить потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , GPS-трекеру для слідкування за місце перебуванням останньої.

Так, 18.06.2024 приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прибули до будинку АДРЕСА_2 , де останні стали чекати потерпілу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), виконуючи попередню домовленість, з метою подолання можливого опору потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розпилили в бік поетрпілої вміст газового балончика із речовиною сльозогінної дії, внаслідок чого потерпіла не змогла чинити опір.

В подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , вирвали з рук потерпілої ОСОБА_9 два поліетиленові пакети чорного кольору, в яких містилися грошові кошти в розмірі 3 000 000 (три мільйона) гривень. Після чого, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з місця вчинення злочину зникли, на автомобілі марки Volkswagen Passat чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 , який на право власності належить ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 , та згідно розробленого плану приїхавши на місце за адресою: АДРЕСА_3 , де їх вже чекали ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , на автомобілі марки Audi Q7 білого кольору д.н.з. НОМЕР_3 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , в подальшому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 пересіли у вищезазначений автомобіль марки Audi Q7 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , разом з грошовими коштам та розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Отже, ОСОБА_5 , завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 3 000 000 (три мільйона) гривень, що є особливо великими розміром.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, спрямованому на заволодіння майном в особливо великих розмірах в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України.

21.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особливо тяжким злочином та карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ,- власник ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_4 .

З огляду на те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 187 КК України за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, з метою забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації на майно підозрюваного, необхідно накласти арешт із застосуванням заборони його відчуження та розпорядження ним.

Прокурор ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, клопотання підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити.

Слідчий суддя розглянув клопотання за відсутності власника майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном в цьому випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

Позбавлення права розпоряджатися та/або користуватися майном, тобто накладення принаймні однієї із зазначених заборон, є неодмінним юридичним наслідком арешту майна, зумовленим самою правовою природою цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Зазначене узгоджується з вимогами чинних для України міжнародно-правових актів. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 19 Кримінальної конвенції про боротьбу з корупцією (ETS 173) (набрала чинності для України 1 березня 2010 року), частини першої статті 31 Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції (набрала чинності для України 1 січня 2010 року), частини першої статті 2 Конвенції про відмивання, пошук, арешт та конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом (набрала чинності для України 1 травня 1998 року), кожна сторона цих конвенцій зобов`язується вживати необхідних заходів для забезпечення можливості конфіскації чи вилучення в інший спосіб майна осіб, винних у корупційних та інших злочинах, що охоплюються сферою дії відповідних конвенцій, у тому числі власності, вартість якої відповідає отриманим від злочинів доходам.

Враховуючи зазначені обставини, з метою забезпечення конфіскації майна існує необхідність накладення арешту на вказане нерухоме та рухоме майно, так як особа, яка ним володіє може здійснити продаж, дарування, міну, надання в заставу.

Згідно із частиною першою статті 7 Директиви 2014/42/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 3 травня 2014 року «Про замороження та конфіскацію засобів та доходів, отриманих злочинним шляхом, у Європейському Союзі», держави-члени повинні вживати необхідних заходів для забезпечення заморожування та збереження майна з метою його подальшої конфіскації.

Як вбачається з матеріалів клопотання, санкцією ч. 5 ст. 185 КК України, за ознаками якої здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Так, згідно ч. 4, 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Разом з тим, з урахуванням принципів розумності та співмірності застосування заходів забезпечення кримінального провадження, наслідків накладеного арешту та встановлених певних заборон, клопотання прокурора в частині користування квартирою, задоволенню не підлягає.

У зв`язку з чим, слідчий суддя доходить висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, а саме: на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ., яка на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною її відчужувати.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001434 від 18.06.2024 року - задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001434 від 18.06.2024 року на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ., яка на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною її відчужувати.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1