Справа № 175/7353/24
Провадження № 1-кп/175/436/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000008 від 18.01.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.07.2020 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 28.04.2023 по відбуттю строку виконання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.11.2013 (справа №175/5507/13) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Незважаючи на зазначену постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.11.2013, маючи реальну можливість виконувати її в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення ч.1 ст.129 Конституції України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, ухилився від виконання вказаної постанови суду, що набрала законної сили та продовжував керувати транспортними засобами за наступних обставин.

Не виконуючи рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, 22.05.2014 приблизно о 02-02 год. ОСОБА_4 у м. Новомосковську по вул. Радянській керував мопедом «Сузукі» з явними ознаками алкогольного сп`яніння, порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2014 (справа №175/2677/14-п) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 10 років.

Продовжуючи умисно не виконувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, яким він позбавлений права керування транспортними засобами, ОСОБА_4 11.07.2023 о 21-15 год., неподалік від будинку АДРЕСА_3 знову керував транспортним засобом, а саме автомобілем «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та відносно останнього того ж дня винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.2 ст.126 КУпАП, а саме керування особою яка не має права керування транспортними засобами, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн..

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.09.2023 (справа №175/3397/23), яка набрала законної сили 29.09.2023 ОСОБА_4 визнано винним y вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Однак, ОСОБА_4 , продовжуючи умисно не виконувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, яким він позбавлений права керування транспортними засобами, 20.07.2023 о 13-08 год. у АДРЕСА_4 , знову керував автомобілем «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, постановою Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська вiд 23.08.2023 (справа №199/6285/23), яка набрала законної сили 05.09.2023, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розмірі 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Проте, ОСОБА_4 , продовжуючи умисно не виконувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, яким він позбавлений права керування транспортними засобами, 26.08.2023 о 20-59 год. в районі АДРЕСА_1 знову керував автомобілем «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області вiд 03.10.2023 (справа №175/5559/23) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмiрi 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_4 , продовжуючи умисно не виконувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, яким він позбавлений права керування транспортними засобами, 17.02.2024 року о 16-20 год. у АДРЕСА_5 , знову керував автомобілем «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння та не маючи права керування вказаним транспортним засобом.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області вiд 05.03.2024 (справа №183/1616/24) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Однак, ОСОБА_4 , продовжуючи умисно не виконувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, яким він позбавлений права керування транспортними засобами, 21.02.2024 о 15-55 год. у АДРЕСА_6 , знову керував автомобілем «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння та не маючи права керування вказаним транспортним засобом, у зв`язку із чим відносно нього було складено адміністративні протоколи за ч.2 ст.130 КУпАП та за ч.5 ст.126 КУпАП, які в подальшому направлені до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області для розгляду по суті.

Таким чином, ОСОБА_4 достовірно знаючи про наявність рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, яким він позбавлений права керування транспортними засобами, у період часу з травня 2014 року по лютий 2024 року, систематично вчиняв умисні дії спрямовані на його невиконання.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

30.07.2024 між прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до вказаної угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 , останній беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та погодився на призначення йому узгодженого покарання.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд затвердити зазначену угоду про визнання винуватості, обвинувачений беззастережно визнав свою вину.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, у відповідності до ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання відповідно до ст.ст. 473, 476 КПК України, які роз`яснені обвинуваченому.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч.4,5 ст.474 КПК України, він погодився з призначенням узгодженого покарання та звільнення його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Відповідно до матеріалів, які характеризують особу, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, неодружений, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

За таких підстав, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, у зв`язку з чим йому необхідне призначити узгоджене покарання за ч.1 ст.382 КК України у виді 1 року позбавлення волі, і у зв`язку із досягненням домовленості про звільнення обвинуваченого від його відбування з випробуванням, звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75, 76 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374,468, 469, 473-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 30.07.2024 про визнання винуватості укладену між прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000008 від 18.01.2024.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом зазначеного строку - 1 (один) рік він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок спливу іспитового строку обчислювати з дати постановлення вироку.

Речові докази: оптичні диски у кількості 6 шт., що вилучені в ході тимчасового доступу до матеріалів справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_4 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження продовжити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений протягом тридцяти діб до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Головуючий суддя ОСОБА_1