Справа № 204/6283/22
Провадження № 1-кп/204/332/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська заяву захисників обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відвід прокурору у кримінальному провадженні № 0000188 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні захисники обвинуваченого ОСОБА_3 адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявили відвід прокурору у кримінальному провадженні № 0000188 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2022 року. В обґрунтування своєї заяви зазначили, що прокурором ОСОБА_6 з травня 2023 року було подано до суду однотипні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , а саме: 12 травня 2023 року, 07 липня 2023 року, 31 серпня 2023 року, які були задоволені частково і змінено ОСОБА_3 запобіжний захід на заставу. 20 вересня 2023 року прокурор ОСОБА_6 подав клопотання про зміну запобіжного заходу, яке обґрунтував внесенням до ЄРДР двох кримінальних проваджень № 0000503 та № 0000629. Вказане клопотання було задоволено судом. Вподальшому прокурор ОСОБА_6 подавав клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 : 15 листопада 2023 року, 09 січня 2024 року, 04 березня 2024 року, 26 квітня 2024 року, 23 травня 2024 року та 17 червня 2024 року. Вказані клопотання є однаковими по змісту, а обґрунтування ризиків визначається лише наявністю фактових кримінальних проваджень відкритих стороною обвинувачення. При цьому, слідчим, який проводить досудове розслідування по вказаним кримінальним провадженням призначено ОСОБА_8 05 липня 2023 року до ЄРДР за № 0000385 було внесено дані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за заявою ОСОБА_3 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення старшим слідчим з ОВС СВ УСБУ України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , щодо внесення неправдивих відомостей в протокол огляду флеш-носія від 05 серпня 2022 року. Таким чином, слідчий, відносно протиправних дій якого, були внесені відомості до ЄРДР, проводить досудове розслідування відносно заявника, який подав заяву про кримінальне правопорушення по цим діям, при цьому, слідчий проводить розслідування, відносно тих самих обставин, які були зазначені в заяві про кримінальне правопорушення відносно нього. Прокурор ОСОБА_6 , як процесуальний керівник по кримінальному провадженню № 0000629 (яким обґрунтовуються ризики по ОСОБА_10 ) достовірно знає, що слідчим по цьому провадженню є ОСОБА_9 . Прокурору ОСОБА_6 достовірно відомо, що ОСОБА_3 було подано заяву про кримінальне правопорушення, вчинене відносно нього слідчим ОСОБА_9 тому, що вказані дані були долучені до матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_3 в суді. Отже, при наявності очевидного конфлікту інтересів, як у слідчого ОСОБА_9 , так і в цілому у органу досудового розслідування, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000629 слідчий відділ УСБУ у Дніпропетровській області, прокурор ОСОБА_6 не лише не вчинив дій, передбачениз Розділом V Закону України «Про запобігання корупції», а й використовує не перевірені й не доведені дані, щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, як докази ризику, для продовження тримання під вартою ОСОБА_3 . У зв`язку з тим, що прокурор ОСОБА_6 є прокурором у вищезазначених кримінальних провадженнях, в його діях також є конфлікт інтересів. Крім того, в кожному клопотанні прокурор ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що всі докази по кримінальному провадженню вже були дослідженні судом, а оцінка була надана при прийнятті рішення по справі, в категоричній формі викладає свою суб`єктивну і не обґрунтовану позицію. У сторони захисту складається враження, що винесення обвинувального вироку, не дивлячись на об`єктивні обставини по справі і явні протиправні дії органу досудового розслідування під час проведення досудового розслідування особистою метою прокурора ОСОБА_6 . Однак, замість виконання вимог кримінального процесуального законодавства України, прокурор ОСОБА_6 вдається до перекручування здобутих під час досудового розслідування доказів і тлумачення їх, як беззаперечний доказ вини ОСОБА_3 , визнає як доведеним факт несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем ОСОБА_3 . Також, є очевидним порушення прокурором ОСОБА_6 вимог Закону України «Про запобігання корупції», щодо конфлікту інтересів. Вищевикладене свідчить про наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора у вказаному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримав заяву адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав заяву своїх захисників.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення заяви сторони захисту.

Заслухавши заяву захисників, думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, які стосуються заяви про відвід, суд дійшов наступного висновку.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, та з метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження мають право заявити відвід, який повинен бути вмотивованим (частина 5 статті 80 КПК України).

Прокурор є одним з учасників кримінального провадження, та за частиною 1 ст. 36 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 80 КПК України відвід прокурору може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, за наявності підстав, передбачених ст. 77 КПК України, за якою прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Такий перелік підстав для відводу прокурора не є вичерпним, проте за сутністю вони мають стосуватись конфлікту державних і приватних інтересів прокурора, або інтересів його близьких родичів чи інших осіб.

Процесуальний статус прокурора у кримінальному провадження зумовлений функціями прокуратури, які остання виконує відповідно до Конституції України, Закону України «Про прокуратуру» та норм КПК України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про прокуратуру» функції прокуратури України здійснюються виключно прокурорами. Делегування функцій прокуратури, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається.

Діяльність прокуратури ґрунтується на засадах, які визначені у ст. 3 Закону України «Про прокуратуру», до яких зокрема віднесені: верховенство права та визнання людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки найвищою соціальною цінністю; законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності; територіальності; презумпції невинуватості; незалежності прокурорів, що передбачає існування гарантій від незаконного політичного, матеріального чи іншого впливу на прокурора щодо прийняття ним рішень при виконанні службових обов`язків; неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки, тощо.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру», на прокуратуру покладаються такі функції: підтримання державного обвинувачення в суді.

Таким чином, під час підтримання державного обвинувачення, прокурор користується правами і виконує обов`язки, передбачені КПК України.

Статтею 36 КПК України визначено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Суд вважає, що під час розгляду заяви про відвід не знайшли свого підтвердження доводи сторони захисту, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; 3) доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування; 4) доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; 5) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 7) скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих; 8) ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування; 9) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 10) погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання; 11) повідомляти особі про підозру; 12) пред`являти цивільний позов в інтересах держави та громадян, які через фізичний стан чи матеріальне становище, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права, у порядку, передбаченому цим Кодексом та законом; 13) затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання; 14) звертатися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 15) підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом; 16) погоджувати запит органу досудового розслідування про міжнародну правову допомогу, передання кримінального провадження або самостійно звертатися з таким клопотанням в порядку, встановленому цим Кодексом; 17) доручати органу досудового розслідування виконання запиту (доручення) компетентного органу іноземної держави про міжнародну правову допомогу або перейняття кримінального провадження, перевіряти повноту і законність проведення процесуальних дій, а також повноту, всебічність та об`єктивність розслідування у перейнятому кримінальному провадженні; 18) перевіряти перед направленням прокуророві вищого рівня документи органу досудового розслідування про видачу особи (екстрадицію), повертати їх відповідному органу з письмовими вказівками, якщо такі документи необґрунтовані або не відповідають вимогам міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи законам України; 19) доручати органам досудового розслідування проведення розшуку і затримання осіб, які вчинили кримінальне правопорушення за межами України, виконання окремих процесуальних дій з метою видачі особи (екстрадиції) за запитом компетентного органу іноземної держави; 20) оскаржувати судові рішення в порядку, встановленому цим Кодексом; 21) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Суду слід враховувати, що прокурор здійснює свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, тобто має право приймати процесуальні рішення на власний розсуд, але в межах наданих йому КПК України повноважень.

В свою чергу, стороною захисту суду не надано будь-яких доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_6 , або що він особисто, його близькі родичі чи члени сім`ї заінтересовані в результаті кримінального провадження.

Як вбачається з наведених мотивів сторони захисту щодо упередженості прокурора ОСОБА_6 , сторона захисту фактично не погоджується з подачею ним до суду клопотань щодо продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , та викладення обґрунтування необхідності продовження строку дії запобіжного заходу, надаючи при цьому таким діям свою суб`єктивну оцінку.

Крім цього, судом не може бути взятим до уваги посилання сторони захисту на те, що прокурор ОСОБА_6 вдається до перекручування добутих під час судового розгляду доказів і тлумачення їх як беззаперечний доказ винуватості ОСОБА_3 , оскільки вказане є суб`єктивною оцінкою доведеності винуватості обвинуваченого з боку сторони обвинувачення (прокурора). При цьому, оцінка доказів, у тому числі сторони обвинувачення є виключною прерогативою суду.

Посилання сторони захисту, на здійснення прокурором ОСОБА_6 процесуального керівництва у кримінальних провадженнях № 0000503 та № 0000629, у зв`язку із чим є конфлікт інтересів під час розгляду вказаного кримінального провадження, не може бути взяте судом до уваги, оскільки процесуальне керівництво прокурора ОСОБА_6 у будь-яких інших кримінальних провадженнях не може свідчити про його упередженість та не є підставою відводу прокурора від участі у кримінальному провадженні.

Що ж стосується посилання сторони захисту на те, що прокурор ОСОБА_6 є обізнаним про те, що слідчим у кримінальних провадженнях № 0000503 та № 0000629 є слідчий ОСОБА_9 , відносно якого за заявою ОСОБА_3 були внесені відомості щодо вчинення кримінального правопорушення в ЄРДР, а тому всі докази на які посилається прокурор ОСОБА_6 , та які були отримані під час досудового розслідування у вказаних кримінальних провадженнях, та на які останній посилається, як на доказ у клопотаннях про продовження строку дії запобіжного заходу є неперевіреними та недоведеним, не може бути взятим судом до уваги, оскільки наявність заяви ОСОБА_3 , яка була внесене впослідуючому до ЄРДР щодо вчинення кримінального правопорушення, стосується виключно слідчого ОСОБА_9 , та жодним чином не може стосуватись прокурора ОСОБА_6 .

Заява про відвід є процесуальним правом особи, а той факт, що підставою такого відводу є здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні, в якому слідчим визначений ОСОБА_9 , стосовно якого здійснюється кримінальне провадження за заявою сторони захисту, з урахуванням повноважень слідчого, передбачених КПК України за загальним правилом, не спричиняє конфлікту інтересів.

Процесуальні дії, які під час судового розгляду здійснюються прокурором ОСОБА_6 , на якого покладено обов`язок підтримання державного обвинувачення в даному кримінальному провадженні, вчинялися ним в межах норм, передбачених КПК України.

Суд не вважає заяву про відвід прокурору безумовною підставою для відсторонення прокурора від участі у кримінальному провадженні. Позиція обвинуваченого та його захисників має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним є можливість вважати такі сумніви в неупередженості прокурора об`єктивно обґрунтованими.

Судом не вбачає у доводах, викладених захисниками, конфлікту інтересів, а також порушення засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, як елементів принципу верховенства права, оскільки їх позиція відводу фактично зводиться до незгоди із процесуальними діями прокурора.

Вказані обставини не можуть бути підставою для відводу прокурора, оскільки не дають підстав для висновку про його необ`єктивність чи упередженість. Обставини, які б виключали участь прокурора у кримінальному провадженні, що передбачені статтею 77 КПК України, відсутні.

Таким чином, суд вважає, що підстав для відводу прокурору, передбачених ст. 77 КПК України, немає, а тому відвід, заявлений стороною захисту прокурору, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 35, 77, 81, 350, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви захисників обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відвід прокурору у кримінальному провадженні № 0000188 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України - відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1