Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9319/24
Номер провадження 1-кс/711/2573/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси, клопотання старшого слідчого ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0000084 від 26.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.1 ст.307 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, українця, громадянина України, водія-електрика військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор». У разі обрання альтернативного запобіжного заходу у виді застави, просить визначити її в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 454 200 грн. У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу на посаді водія-електрика вказаної військової частини, у військовому званні «солдат», діючи з прямим умислом на незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту та подальший збут психотропної речовини, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливим мотивом, в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», за невстановлених під час досудового розслідування обставин та у невстановленої особи, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, після чого перемістив її до квартири за адресою: АДРЕСА_3 , де продовжив зберігати з метою подальшого збуту до 30.04.2024.

У подальшому, ОСОБА_5 , 30.04.2024 близько 13 год. 12 хв., продовжуючи свій злочинний умисел, діючи з тих же мотивів та спонукань, керуючи автомобілем «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , незаконно перевіз зазначену психотропну речовину, розфасовану в п`яти полімерних пакетах від вказаного місця зберігання до ділянки місцевості поблизу ринку «Міщанка», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , де попередньо домовився зустрітися з покупцем ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів, де останній сів до салону зазначеного автомобіля під керуванням ОСОБА_5 , після чого останній, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув ОСОБА_9 п`ять полімерних пакетів з порошкоподібною речовиною, яка, відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/124-24/6920-НЗПРАП від 14.05.2024, містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальна маса якого (в перерахунку на амфетамін основу) становить 1. 008 г., за що отримав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 2500 грн.

За вказаних обставин ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту та незаконному збуті психотропної речовини, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Також він, ОСОБА_5 , повторно, діючи з прямим умислом на незаконне придбання та зберігання з метою збуту та подальший збут психотропної речовини, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливим мотивом, в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», за невстановлених під час досудового розслідування обставин та у невстановленої особи, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, після чого перемістив її до квартири за адресою: АДРЕСА_3 , де продовжив зберігати з метою подальшого збуту до 13.11.2024.

У подальшому, ОСОБА_5 , 13.11.2024 близько 08 год. 41 хв., продовжуючи свій злочинний умисел, діючи з тих же мотивів та спонукань, перебуваючи в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 , куди попередньо запросив покупця ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, повторно незаконно збув ОСОБА_9 один полімерний пакет з порошкоподібною речовиною, яка, відповідно до висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/124-24/16805-НЗПРАП від 22.11.2024, містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальна маса якого (в перерахунку на амфетамін основу) становить 0.137 г., за що отримав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 500 грн.

За вказаних обставин ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропної речовини, вчиненому повторно, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Він же, ОСОБА_5 , повторно, діючи з прямим умислом на незаконне придбання та зберігання з метою збуту та подальший збут психотропної речовини, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливим мотивом, в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», за невстановлених під час досудового розслідування обставин та у невстановленої особи, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, після чого перемістив її до квартири за адресою: АДРЕСА_3 , де продовжив зберігати з метою подальшого збуту до 26.11.2024.

У подальшому, в період часу з 10 год. 38 хв. по 13 год. 04 хв. 26.11.2024, на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси, працівниками поліції було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого було виявлено та вилучено: полімерний пакет з психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, яку ОСОБА_5 повторно незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

За вказаних обставин ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини, вчиненому повторно, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

У подальшому, 26.11.2024 о 13 год. 04 хв. ОСОБА_5 був затриманий в порядку, визначеному ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто, у незаконному придбанні та, зберіганні з метою збуту психотропної речовини, вчиненому повторно.

27.11.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Умань Черкаської обл., українцю, громадянину України, водію-електрику військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в ході проведення доказами, а саме: даними протоколу огляду грошових коштів від 30.04.2024, даними протоколу добровільної видачі від 30.04.2024, даними протоколу контролю за вчиненням злочину від 01.05.2024, даними протоколу аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_5 від 21.05.2024, даними протоколу огляду грошових коштів від 13.11.2024, даними протоколу добровільної видачі від 13.11.2024, даними допиту свідка ОСОБА_9 , даними висновку експертів за результатами проведених судово-хімічних експертиз, даними протоколу аудіо, відеоконтролю особи ОСОБА_5 в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , даними протоколу обшуку від 26.11.2024, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.177 КК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

є забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу за ч.2 ст.177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду тяжких злочинів, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, зокрема у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1ст.307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, та у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а тому враховуючи тяжкість можливого майбутнього покарання існує обґрунтований ризик, що він з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування, що вказує на ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

В даному кримінальному провадженні суворість покарання, що може бути призначене підозрюваному, має значення для оцінки ризику його переховування.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, зокрема на ОСОБА_9 , з яким останній особисто знайомий, та який виступив в ролі покупця психотропних речовин у ОСОБА_5 , у зв`язку з чим останній перебуваючи на волі, матиме змогу контактувати з ними та незаконно впливати на нього, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показань, шляхом підкупу, погроз чи іншого, а також останній зможе контактувати з іншими особами, ймовірно причетними до вчинення злочину, зокрема з особами, які є постачальниками психотропних речовин, з метою побудови власної версії виправдання своїх дій та вживати таким чином заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно, до зібраних матеріалів кримінального провадження, вбачається, що незаконна діяльність в сфері незаконного обігу психотропних речовин ОСОБА_5 носила системний характер, так як останній неодноразово вчинив збут психотропної речовини, та свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а також те, що діяльність, пов`язана з незаконним обігом психотропних речовин є джерелом його доходу, та окрім того підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, та належних висновків для себе не зробив, продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, а тому підозрюваний, перебуваючи на волі, може продовжити таку злочинну діяльність, вчиняючи нові кримінальні правопорушення, чи продовжити вчиняти корисливі злочини у цій же сфері, що вказує на ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, 25.01.2023 Вінницьким міським судом міста Вінниця ОСОБА_5 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, вирок набрав законної сили 25.02.2023. Враховуючи викладене, в силу ст.89 КК України, ОСОБА_5 раніше не судимий, однак вказана обставина беззаперечно свідчить про схильність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Виходячи з усього вище перерахованого, слідчий приходить до висновку, що жоден із м`якших запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму інформаційному листі від 04.04.2013 № 511-550/0/0-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначив зокрема те, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст.177 КПК, з врахуванням того, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжких злочинів, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду, шляхом незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити вчиняти правопорушення у якому підозрюється, виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вказані вище обставини свідчать про недостатність застосування найбільш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Особиста порука також не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до суду не надійшло звернень від осіб, які б заслуговували на довіру, про те, що вони можуть поручитись за підозрюваного.

Обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти вказаним ризикам. Тяжкість інкримінованих злочинів та усвідомлення підозрюваним ймовірність призначення покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, свідчать про ризик того, що підозрюваним буде переховуватись суду та може продовжувати злочинну діяльність.

У разі задоволення клопотання, при обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, слідчий вважає за доцільне, з урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 200 грн.

Саме такий розмір застави на думку органу слідства та прокуратури буде достатнім стимулюючим засобом, щоб унеможливити у подальшому підозрюваним ОСОБА_5 будь-яким чином перешкоджати досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків. Разом з тим, покласти на ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

На підставі вищевикладеного, слідчий вважає за необхідне застосувати запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_5 виключно у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання перерахованих вище ризиків та забезпечення належне виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Враховуючи, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області, подане клопотання підсудне Придніпровському районному суду міста Черкаси

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 повідомила, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000084 від 26.02.2024. Шляхом проведення ряду НСРД встановлена група осіб причетних до вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із збутом наркотичних засобів. Серед яких і ОСОБА_5 , останній, у невстановлений час, придбав наркотичний засіб та зберігав за місцем проживання. Потім самостійно перемістив частину наркотиків та збув на відкритій місцевості особі у підконтрольний спосіб ці наркотики, які за висновком експерта є амфетаміном. За місцем проживання було вилучено у розфасованому вигляді амфетамін під час проведення обшуку. Наявні ризики переховування, незаконного впливу на свідка, продовження вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється. Діяльність носить систематичний характер. Зафіксовано 30.04.2024, потім 13.11.2024, що вказує на систематичний характер. 19.07.2024 відбулося санкціоноване проникнення до квартири, де було виявлено та вилучено для порівняльного дослідження порошкоподібну речовину, яка також виявилася амфітаміном. Дані злочини вчинялися із метою отримання прибутку. Щодо застави, саме така сума сприятиме дотриманні останнім належних процесуальних обов`язків. Додала, що вичинив злочин з метою отримання прибутку, в НСРД зафіксовано, що він володіє значною сумою, через розповсюдження наркотичних засобів.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання в повному обсязі. просив задовольнити.

Адвокат ОСОБА_6 повідомила, що 26.11.2024 було затримано ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України. Вважає, що останній незаконно затриманий, підозра не обґрунтована, вина не доведена, що перечить Конституції України. В підозрі необґрунтовано за якими підставами підозрюється за різними частинами ст.307 КК України. Вважає також неприпустимим застосування посилання органу досудового розслідування під час обвинувачення на рішення Європейського суду з прав людини. Однак, вони направлені саме на захист прав осіб, що підозрюються, а не на обвинувачення. Ризики перелічені є необґрунтованими. Ризик подальшого вчинення кримінального правопорушення формується через час, протягом якого вчиняв кримінальне правопорушення. Вважає, що сторона обвинувачення не проаналізувала майновий стан підозрюваного, посилання на володіння суттєвим матеріальним станом, який дозволить сплатити заставу, так як офіційна зарплата складає 20 тисяч гривень, на даний час довести не можуть, так як пройшов маленький проміжок часу. Просить врахувати особу підозрюваного, він є військовослужбовцем, має сім`ю, проживає із дитиною, на утриманні перебуває ще неповнолітній син. Також дружина надає заяву, якою не заперечує проживання із ним на цілодобовому домашньому арешті. Просить обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Адвокат ОСОБА_7 , додав, що по клопотанню підтримує висловлену думку адвоката.

Підозрюваний ОСОБА_5 просить застосувати домашній арешт. Повідомив, що є військовослужбовцем, проживає із сім`єю. Просить врахувати його характеристику, наявні два автомобілі, інший перебуває в Сумах, ним користується товариш, який також призвався. Додав, що отримує зарплату військового у розмірі 20 600. В мобільних вогневих групах по захисту Умані не перебуває. Рік тому перебував і отримував додаткові нарахування, сплатити таку заставу не зможе. Автомобіль має бажання передати на Збройні сили України. Додав, що був час подумати для розкаяння.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Частина 1 статті 194 КПК України вказує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України, які згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення до десяти років з конфіскацією майна.

26.11.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

27.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними протоколу огляду грошових коштів від 30.04.2024, даними протоколу добровільної видачі від 30.04.2024, даними протоколу контролю за вчиненням злочину від 01.05.2024, даними протоколу аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_5 від 21.05.2024, даними протоколу огляду грошових коштів від 13.11.2024, даними протоколу добровільної видачі від 13.11.2024, даними допиту свідка ОСОБА_9 , даними висновку експертів за результатами проведених судово-хімічних експертиз, даними протоколу аудіо, відеоконтролю особи ОСОБА_5 в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , даними протоколу обшуку від 26.11.2024, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви №12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

З положень п.1 ч.1 ст.178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п.48 рішення "Чеботарь проти Молдови" №35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та продовжити кримінальне правопорушення у якому він підозрюється.

При встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за вчинення ОСОБА_5 ряду тяжких злочинів, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, зокрема у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1ст.307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, та у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а тому враховуючи тяжкість можливого майбутнього покарання існує обґрунтований ризик, що він з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування, що вказує на ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При цьому не надано доказів сторони захисту з приводу неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , також враховано, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, що суттєво впливає на суспільний інтерес до кримінального провадження. В умовах сьогодення, інтерес суспільства та значимість боротьби зі злочинами у сфері обігу наркотичних засобі, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти здоров`я населення значно підвищився, про що вказують і активні дії держави, які допомогли виявити та затримати причетних до розповсюдження наркотичних засобів великої кількості осіб. Саме затримання є показником та гарантом для суспільства щодо запобігання подальшого вчинення подібних кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя вважає цілком обґрунтованим доводи слідчого та прокурора щодо наявності таких ризиків, як можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, та можливість незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість можливого покарання і під тягарем відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі, може залишити місце свого проживання, та таким чином останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, зокрема на ОСОБА_9 , з яким останній особисто знайомий, та який виступив в ролі покупця психотропних речовин у ОСОБА_5 , у зв`язку з чим останній перебуваючи на волі, матиме змогу контактувати з ним та незаконно впливати на нього, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показань, шляхом підкупу, погроз чи іншого, а також останній зможе контактувати з іншими особами, ймовірно причетними до вчинення злочину, зокрема з особами, які є постачальниками психотропних речовин, з метою побудови власної версії виправдання своїх дій та вживати таким чином заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст.23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч.4 ст.95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, в якому ОСОБА_5 підозрюється, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів, підозрюється у вчиненні злочину пов`язаного зі збутом наркотичних засобів, від якого отримував доходи, що в сукупності може спонукати його до продовження вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення чи вчинення іншого та свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваним та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу. За результатами НСРД встановлено, що він спільно із іншими знайомими особисто вживав наркотичні засоби, що дає підстави вважати про ймовірність розповсюдження серед знайомих навіть без отримання грошових коштів, при цьому також враховується і час, протягом якого розповсюджував, що вказує про можливість легко знайти наркотичні засоби, перевозити їх та надавати знайомим, що вказує також на склад інкримінованих кримінальних правопорушень.

Окрім цього, ОСОБА_5 був засуджений 25.01.2023 Вінницьким міським судом міста Вінниця за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України до 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, вирок набрав законної сили 25.02.2023. В силу ст.89 КК України, ОСОБА_5 вважається раніше не судимий, однак вказана обставина беззаперечно свідчить про схильність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та заслуговує на увагу при прийнятті рішення щодо запобіжного заходу.

Слідчий суддя також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 , одружений, перебування на його утриманні неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має міцні соціальні зв`язки, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність зазначених стороною захисту обставин, не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення взагалі.

В свою чергу, на підставі наданих матеріалів, слідчий суддя оцінює в сукупності всі обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, та враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, вік, стан здоров`я, сімейний стан.

При цьому, враховуючи суспільну небезпеку, інкримінованих органом досудового розслідування злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, яка, визначається тим, що такі дії призводять до неконтрольованого обігу наркотичних засобів, що спричиняє шкоду здоров`ю населення, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні наявний конкретний суспільний інтерес який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості, а тому обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

В той же час, слід врахувати, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Слідчий суддя приходить до висновку, з урахуванням наявності ризиків передбачених статтею 177 КПК України, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Крім того, слідчий суддя вважає, що є неможливим застосування до підозрюваного таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Так, враховуючи особливості події кримінального правопорушення (місце, мету, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні, тощо), вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначеним ризикам, а особливо спілкування підозрюваного зі свідками у даному кримінальному провадженні, а також можливості вчинення інших протиправних діянь. При цьому, слід звернути увагу, що особливості події кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , свідчать, що ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваним, створює істотну загрозу іншим членам суспільства.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Водночас, згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст.183 цього Кодексу підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст.177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину.

При обрахунку розміру застави слідчий суддя враховує частину 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII якою встановлено, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року. Таким чином, при визначенні розміру прожиткового мінімуму, як розрахункової величини для визначення застави, слід застосовувати розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб встановлений Законом "Про бюджет на 2024 рік" на 1 січня поточного року, тобто 3028 грн.

За таких обставин, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, а саме те що підозрюваний працює та встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 визначити заставу найвищому допустимому для цілей даної статті застосуванні у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. 00 коп., яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст.194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. На переконання слідчого судді, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків, передбачених п.п.1-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

На думку слідчого судді, запропонований стороною обвинувачення розмір застави 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є занадто завищеним та непомірним для підозрюваного, враховуючи, що стороною обвинувачення не надано слідчому судді будь-яких доказів, на підтвердження того, що такий розмір застави є співмірним та пропорційним розміру доходів та майновому стану підозрюваного, зокрема відомостей про доходи підозрюваного та членів його сім`ї, наявності в нього рухомого чи нерухомого майна, в тому числі дороговартісного, тощо. Посилання на наявність двох автомобілів не достатнє для застосування підвищеного розміру застави, так як вказані автомобілі невідомо в якому стані, а також варто враховувати їхню вартість та рік виробництва.

Заперечення сторони захисту підлягають врахуванню при визначенні розміру суми застави, достатньої для нівелювання ризиків, а не обрання запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою в умовах, встановлених під час судового засідання.

Посилання сторони захисту щодо недоведеності підозри не знайшли свого прямого підтвердження, будуть предметом доказування під час досудового розслідування кримінального прорвадження, тому на даний час оцінюються критично, як не згода із повідомленою підозрою.

Визначаючи строк тривалості застосування попереднього ув`язнення, відповідно до положень ч.1, 2 ст.197 КПК України, на період часу у 60 днів, слідчий суддя враховує, що підозрюваного ОСОБА_5 було затримано 26.11.2024, про що свідчить відповідний протокол затримання особи підозрюваного у вчиненні злочину. Таким чином, слід визначити строк застосування запобіжного заходу у межах строку досудового розслідування, тобто до 24.01.2025 включно.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0000084 від 26.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.1 ст.307 КК України задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24.01.2025, включно.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання 26 листопада 2024 року.

Визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 , з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі на рахунок: рахунок отримувача - НОМЕР_3 ; Код банку отримувача (МФО) 820172; банк отримувача - ДКСУ, м. Київ; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26261092, та надати документ, що підтверджує внесення застави слідчому, прокурору або суду у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000084.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд за межі України;

- не спілкуватися без участі слідчого або прокурора з особами, що набули статусу свідків у кримінальному провадженні та доведені йому до відома;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрюваного на строк 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави, в межах строку досудового розслідування. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Строк дії ухвали визначити до 24 січня 2025 року, включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ та/або ІТТ №1 м.Черкаси.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення копії.

Повний текст ухвали складено та проголошено 02.12.2024.

Слідчий суддя: ОСОБА_1