Справа № 134/1838/24
УХВАЛА

Іменем України

23 жовтня 2024 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника виправного центру ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмільник Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, до засудження непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про застосування відносно нього положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024,

встановив:

В провадженні Крижопільського районного суду Вінницької області перебуває клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

У клопотанні ОСОБА_4 посилається на те, що він відбуває покарання за ч. 3 ст. 185 КК України та у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ним діяння просить переглянути його справу.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання, вказав, що відшкодував завдану кримінальним правопорушенням шкоду.

Представник виправного центру при вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання за безпідставністю.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08 лютого 2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 9 місяців. Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень зараховано покарання, частково відбуте ОСОБА_4 за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.12.2020, та шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Судом також встановлено, що вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 грудня 2020 року у справі № 149/613/20 (який було враховано при визначенні ОСОБА_4 остаточного покарання у кримінальному провадженні про його обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16.05.2019 та призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04 вересня 2024 року скасовано ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2024, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про заміну засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким, та постановлено нову ухвалу, якою замінено засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08.02.2021 у виді позбавлення волі, що складає 1 (один) рік, 2 (два) дні, покаранням у виді обмеження волі.

З 04 жовтня 2024 року засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Крижопільський виправний центр (№ 113)».

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-ІХ).

Відповідно до Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, вказаним Законом фактично частково декриміналізовано (в залежності від обсягу вартості майна, яким заволоділа особа) відповідальність за ст. ст. 185, 190, 191 КК України.

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, судом встановлено, що вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08 лютого 2021 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Згідно вказаного вироку, ОСОБА_4 на початку червня 2020 року незаконно заволодів чужим майном на суму 2238,19 грн., в середині червня 2020 року на суму 2238,19 грн., в кінці червня 2020 року на суму 2238,19 грн., на початку липня 2020 року на суму 2238,19 грн., в середині липня 2020 року на суму 4537,40 грн., в кінці липня 2020 року на суму 4200 грн.

Згідно частини 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» установлено з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2102 гривні.

Отже, сума одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для кваліфікації адміністративних та кримінальних правопорушень, вчинених в 2020 році, становить 1051 гривні, що є 50 % від 2102 гривень.

За таких обставин, враховуючи, що за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08 лютого 2021 року відносно ОСОБА_4 по кожному з епізодів крадіжки вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2102 грн. в 2020 році), беручи до уваги, що покарання призначається судом за статтею (частиною статті) КК України, а не за окремі епізоди, підстави для звільнення ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08 лютого 2021 року, у зв`язку з набуттям чинності Закону № 3886-ІХ відсутні.

При цьому, суд саме звільняє засудженого від відбування покарання, а не приводить вирок суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення у випадку декриміналізації діянь, за які особа була засуджена, фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду, який не ухвалював зазначений вирок, на стадії його виконання.

З огляду на викладене, клопотання засудженого ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08 лютого 2021 року, у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя