16.10.2024
Справа № 331/3674/24
Провадження № 1-кс/331/2084/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , із участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

У С Т А Н О В И Л А:

08 жовтня 2024 року в провадження слідчої судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

1. Короткий зміст скарги.

12.07.2024 слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області було проведено обшуки за адресами:

- АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено мобільний телефон «ZTE Blade A51»;

- АДРЕСА_2 , під час якого було вилучено мобільний телефон «Huawei» в корпусі білого кольору;

- АДРЕСА_3 , під час якого було вилучено мобільний телефон «Galaxy A05» з сім-карткою.

Відповідно до відомостей, що містяться в ЄДРСР арешт на вилучене майно не накладався.

04 жовтня 2024 року адвокат ОСОБА_3 від слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області отримав постанову про відмову у задоволенні його клопотання про повернення вилучено майна. В обґрунтування свого рішення слідчий заявив, що він вважає , що дозвіл на вилучення вилучених речей було прямо надано ухвалою слідчого судді, у зв`язку з чим арешт на вилучене майно не накладався.

На думку заявника дії слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 є неправомірними, оскільки відсутня інформація щодо звернення з клопотанням про накладення арешту чи накладення такого арешту, мобільні телефони ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не повернуто, тим самим порушено право на власність останніх, тому адвокат просив зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 повернути вилучене майно, відповідно до протоколів обшуку від 12.07.2024.

2. Позиції учасників провадження

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити, зазначив, що 12 липня 2024 року слідчими під час обшуків були вилучені мобільний телефони ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , однак вилучене майно має індивідуальні ознаки марку, модель, ІМЕІ. Жодною з ухвал слідчої судді про проведення обшуку не було надано дозволу на вилучення саме мобільних телефонів «ZTE Blade A51», «Huawei» в корпусі білого кольору та «Galaxy A05» з сім-карткою, а надано дозвіл на відшукання, окрім іншого, засобів стільникового зв`язку. Наголошує на тому, що слідчий помилково прийшов до висновку про те, що дозвіл на вилучене майно було прямо надано ухвалою суду про проведення обшуку, а тому воно є тимчасово виученим майном, у зв`язку з чим слідчий зобов`язаний був звернутись до слідчої судді з клопотанням про арешт вилученого майна, у встановлений КПК України строк.

Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 у судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. У задоволенні скарги просив відмовити в повному обсязі.

3. Встановлені судом обставини

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого відділу Відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000524, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2024 року надано дозвіл на проведення обшуку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , за місцем мешкання ОСОБА_4 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2024 року надано дозвіл на проведення обшуку житла та іншого володіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке праві приватної власності належить ОСОБА_9 , за місцем мешкання ОСОБА_5 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2024 року надано дозвіл на проведення обшуку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 .

12 липня 2024 слідчим СВ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 у ході якого вилучено мобільний телефон «Huawei» в корпусі білого кольору

12 липня 2024 слідчим СВ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за адресою: АДРЕСА_3 у ході якого вилучено мобільний телефон «Galaxy A05» з сім-карткою.

12 липня 2024 слідчим СВ ГУНП в Запорізькій області на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 у ході якого вилучено мобільний телефон «ZTE Blade A51»

06 вересня 2024 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до ГУНП в Запорізькій області з клопотанням про повернення ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вилучене у них 12.07.2024 майно (мобільні телефони).

Листом начальника СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 № 7921/42/02/-2024 від 11.09.2024 клопотання ОСОБА_3 направлено на адресу СУ ГУНП в Запорізькій області.

25 вересня 2024 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області з клопотанням про повернення ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вилучене у них 12.07.2024 майно (мобільні телефони).

03 жовтня 2024 клопотання адвоката ОСОБА_3 направлено до СУ ГУНП в Запорізькій області для вирішення по суті.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 04 жовтня 2024 року у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні відмовлено.

4. Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч.1, 2 ст.168 КПК України, яка регулює порядок тимчасового вилучення майна встановлено, що тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України передбачено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

5. Оцінка та мотиви суду

Слідчою суддею була проаналізована ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку в частині переліку майна, на вилучення якого було надано дозвіл, та протоколи обшуків, у яких зазначено перелік майна, яке було вилучено слідчим.

Проведений аналіз дає підстави прийти до висновку, що вилучене уповноваженими особами майно під час проведення обшуків на підставі ухвал слідчого судді від 18 червня 2024 року не має статусу тимчасово вилученого майна, оскільки було вилучено під час обшуку саме у тому обсязі, на який було отримано дозвіл слідчого судді. Тобто перед вчиненням процесуальних дій з приводу вилучення цього майна вже було здійснено судовий контроль слідчим суддею на предмет наявності підстав для позбавлення власника можливості користування його власністю, тому, на переконання слідчої судді, жодних додаткових заходів з метою підтвердження правомірності утримання вилученого майна діюче процесуальне законодавство від органу досудового розслідування не вимагає, зокрема, і щодо звернення до суду з клопотанням про арешт майна.

Посилання захисника на те, що слідчим суддею не було вказано індивідуальні ознаки майна (марка, модель, ІМЕІ тощо), тому надання дозволу на проведення обшуку не може визнаватися підставою для утримання майна органом досудового розслідування без додаткової перевірки наявності підстав для накладення на це майно арешту, слідча суддя вважає помилковими, оскільки вони не грунтуються на нормах діючого КПК України.

Отже, беручи до уваги, що майно (мобільні телефони) було вилучено слідчим на підставі ухвали слідчого судді із наданням прямого дозволу на їх вилучення під час обшуку, це майно містить у собі доказову інформацію, яку сторона обвинувачення буде використовувати у суді, що повністю відповідає нормам КПК України, вилучене майно не набуло статусу тимчасово вилученого майна, оскільки дозвіл на його вилучення було надано слідчим суддею, тобто його вилучення було проведено у межах судового контролю, при цьому мобільні телефони не є предметами, які необхідні для забезпечення життєдіяльності ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , тому обмеження у користуванні ними до прийняття остаточного рішення судом не створить негативних наслідків для власників, тому слідча суддя вважає, що обмеження реалізації права власності у даному випадку є співмірним із цілями кримінального провадження, у зв`язку із чим підстав для задоволення скарги не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 167-169, 303 КПК України, слідча суддя

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя: ОСОБА_1