пр. № 1-кп/759/1450/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001933 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження - прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , інші учасники - потерпілий ФОП ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 03.06.2024, приблизно о 14 год. 40 хв., усвідомлюючи, що в країні діє воєнний стан, який Указом Президента України від 06.05.2024 № 271/2024 продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, зайшла до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , де перебуваючи в торгівельному залі, почала обирати товари, однак не маючи при собі достатньої кількості грошових коштів, вирішила таємно їх викрасти з метою подальшого обернення на свою користь. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , пересвідчившись, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з торгівельних полиць вимірювач артеріального тиску LONGEVITA BP-201M, у кількості 1 шт, вартістю 1023 грн 00 коп., який приховала до свого рюкзака. Після чого, ОСОБА_3 , приблизно о 14 год. 43 хв., не оплативши взятий нею товар, який знаходився у неї в рюкзаку, вийшла з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим, спричинивши своїми діями ФОП ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1023 грн 00 коп.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 заявила клопотання про закриття кримінального провадження стосовно неї на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028 грн. станом на 2024 рік, віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Прокурор клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 підтримав.

Обвинуваченій ОСОБА_3 роз`яснено, що зазначена нею підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачена має право на продовження судового розгляду в загальному порядку. Обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просила закрити провадження.

ФОП ОСОБА_5 належним чином повідомлена про день та час розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явилась.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини 1 статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 не заперечує проти закриття кримінального провадження із зазначених підстав.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Разом з тим, відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За приписами ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ретроактивний аспект).

Відповідно до частин 1, 6 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, відповідні зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, якими визначається максимальний поріг для кваліфікації діяння особи як адміністративного правопорушення, є зміною кримінального законодавства України із всіма наступними наслідками, зокрема в частині їх зворотної дії у часі.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Станом на 2024 рік розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 3028 грн.

Тобто, з 09.08.2024 року змінився розмір вартості викраденого майна, який визначає кримінальну відповідальність за такі дії.

Отже, внесені законодавцем зміни до КУпАП є зміною кримінального законодавства України, які призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону №3886-ІХ має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як зазначалось вище, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 інкримінується вчинення повторно, в умовах воєнного стану 03.06.2024 крадіжки на суму 1023 грн. 00 коп. (без ПДВ) і такі дії кваліфікувались за ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, статтями 370-372, 479 -2 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0001933 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч.1ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1