У Х В А Л А

Справа № 126/1119/24

Провадження № 1-кп/126/259/2024

22 листопада 2024 року м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 20.03.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, непрацюючої, з повною загальною середньою освітою, незаміжньої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Бершадського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з обвинувальним актом 19.03.2024 близько 22 год. ОСОБА_4 перебувала в домоволодінні за запрошенням власника ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , де з останнім розпивала спиртні напої.

В подальшому, після розпивання спиртних напоїв ОСОБА_5 заснув, а в ОСОБА_4 виник злочинний умисел на викрадення належних ОСОБА_5 речей, які знаходилися в кімнаті кухні, де вони перебували. Скориставшись тим, що ОСОБА_5 заснув та дії ОСОБА_4 є непомітними для нього, остання умисно, таємно, з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення, діючи в умовах воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, який неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану» від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженого Законом України № 3564-ІХ від 06.02.2024, викрала мобільний телефон «Redmi А1» вартістю 2418,56 грн., чохол-книжку до вказаного телефону вартістю 79,2 грн., а також переносний ліхтар торгової марки «Easy power» моделі «ЕР-393ВТ» вартістю 486,51 грн., які знаходилися на підвіконнику біля столу.

З викраденими речами ОСОБА_4 покинула місце злочину та розпорядилася ними на власний розсуд, а саме залишила для власного користування, чим заподіяла ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 2984,27 грн..

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про закриття кримінального провадження щодо обвинуваченої на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України.

Клопотання обгрунтоване тим, що у зв`язку із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким визначено інший розмір задля розмежування дрібної крадіжки та крадіжки.

Наразі дії ОСОБА_4 не підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що є підставою для закриття кримінального провадження, ураховуючи положення статті 5 КК України, а також п. 4-1 ч.1 статей 284, 479-2 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Судом роз`яснено обвинуваченій, що вона вправі заперечувати щодо закриття провадження з зазначеної підстави та роз`яснено положення ч. 3 ст. 479-2 КПК України, згідно із якими суд має право закрити кримінальне провадження на цій підставі виключно якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Також, судом роз`яснено обвинуваченій положення ч. 1,3 ст. 479-2 КПК України, згідно із якими за відсутності згоди обвинуваченого, суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, та в разі, якщо судом буде встановлено вчинення обвинуваченим діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд має постановити ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу, а якщо судом не буде встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалить виправдувальний вирок.

Обвинувачена ОСОБА_4 надала згоду на закриття кримінального провадження з підстав заявлених прокурором, вказавши, що їй зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження за вказаних підстав.

Потерпілий надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, претензій до обвинуваченої немає.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками та долучені сторонами документи, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання з наступних підстав.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені 19.03.2024 року таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої в умовах воєнного стану, що заподіяла матеріальну шкоду на суму 2984 грн. 27 коп.. Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Частиною 1 ст. 2 КК України визначено, підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна».

Вказаним Законом внесені зміни до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 3028 грн..

Таким чином, відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09 серпня 2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З викладеного вбачається, що втратила чинність норма закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, а саме розмір крадіжки 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, яка діяла до 09 серпня 2024 року.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відтак, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 інкримінується вчинення крадіжки 19.03.2024 на суму 2984 грн. 27 коп., що менше 3028 грн. і її дії кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України.

За таких обставин, враховуючи згоду обвинуваченої, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 20.03.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати по кримінальному провадженню слід віднести на рахунок держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284, 371, 479-2 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження -задовольнити.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 20.03.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 1893грн. 20 коп. віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 21.03.2024.

Речові докази: мобільний телефон «Redmi A1» в чохлі-книжці чорного кольору та ліхтарик «Easy power EP-393 ВТ», який знаходиться на відповідальному зберіганні в потерпілого ОСОБА_5 , залишити йому як власнику.

Копію ухвали після набрання нею законної сили направити до ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП України у Вінницькій області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1