УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Київ

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, клопотання слідчої СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003369 від 19.08.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчої СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003369 від 19.08.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, в якому слідча просить накласти арешт на майно, вилучене 18.08.2024 у ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , у приймальному відділенні КНП «Київська міська клінічна лікарня №17», а саме - футболку зеленого кольору з плямами речовини бурого кольору схожої на кров та джинсові шорти синього кольору з плямами речовини бурого кольору схожої на кров, які поміщено до сейф-пакету QYH0108676, який підписано та запечатано.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003369 від 19.08.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 18.08.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення, проникаючого поранення живота, поранення товстоі? кишки, тонкоі? кишки, із предмету за зовнішніми ознаки схожого на пістолет типу «Флобер», а неповнолітніи? ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних саден верхніх та нижніх кінцівок, забої м`яких тканин грудноі? клітки.

19.08.2024 слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме - у приймальному відділенні КНП «Київська міська клінічна лікарня №17», у ході якого було виявлено та вилучено речі, зазначені у клопотанні слідчої.

На переконання органу досудового розслідування, вилучені речі за своєю суттю є речовими доказами, оскільки можуть зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані, як доказ факту, що встановлюються у кримінальному провадженні, або є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, в порядку ст. 98 КПК України, визнані речовими доказами у рамках кримінального провадження, про що слідчим винесено відповідну постанову.

Отже, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, на думку слідчої, наявні достатні підстави для арешту вищезазначених речей.

Слідча ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про дату і час судового розгляду, до суду не прибула. Разом з тим, до початку судового засідання надійшла заява слідчої про розгляд клопотання за її відсутності, при цьому, просила поновити пропущений процесуальний строк для подачі клопотання, а також визнати такі причини поважними. Також просила долучити постанову про призначення групи прокурорів від 19.08.2024 року.

Власник майна або його представник, будучи належним чином повідомленою про дату і час судового розгляду, до суду не прибула. Жодних клопотань, у тому числі й про відкладення, на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Разом з тим, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, слідча суддя, враховуючи, що учасники провадження, будучи належним чином повідомленими про дату і час судового розгляду, у судове засідання не з`явилися, вважає за можливе розглянути клопотання про арешт майна за відсутності нез`явившихся осіб.

Ретельно дослідивши клопотання слідчої про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідча суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з такого.

Так, у ході судового розгляду клопотання слідчої ОСОБА_3 про арешт майна встановлено, що СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003369 від 19.08.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

В рамках даного провадження 19.08.2024 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , у приймальному відділенні КНП «Київська міська клінічна лікарня №17», у ході якого виявлено та вилучено футболку зеленого кольору з плямами речовини бурого кольору схожої на кров та джинсові шорти синього кольору з плямами речовини бурого кольору схожої на кров, які поміщено до сейф-пакету QYH0108676, який підписано та запечатано.

Так, постановою старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 від 19.08.2024 вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0003369 від 19.08.2024 року.

Згідно з ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

Приписами ч. 5 ст. 237 КПК України визначено, що при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.

Положення ч. 7 ст. 237 КПК України при проведенні огляду уповноважують слідчого, прокурора оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. При цьому, такі речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Разом з тим, ч. 2 ст. 168 КПК України передбачає, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Так, у відповідності до ч. 3 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Однак, клопотання про арешт майна слідчою подане лише 04.09.2024 із проханням визнати причини пропуску процесуального строку поважними та поновити процесуальний строк на подачу такого клопотання, враховуючи ту обставину, що через систематичні обстріли території України з боку рф та відсутність електроенергії, яка породила надмірну завантаженість та неможливість працювати із технічними засобами, а також беручи до уваги службову зайнятість слідчих, які входять у групу слідчих в рамках даного кримінального провадження, було неможливо у визначений КПК України строк належним чином підготувати матеріали клопотання та звернутися до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Так, згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Враховуючи, що зазначені у заяві слідчої причини пропуску процесуального строку для звернення із клопотанням про арешт майна, на переконання слідчої судді, є поважними, а також беручи до уваги незначний термін, на який було пропущено строк звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, важливість таких речових доказів для встановлення фактичних обставин у цьому кримінальному провадженні з метою виконання завдань кримінального провадження, і той факт, що поновлення такого пропущеного строку не призведе до істотного порушення прав та інтересів осіб у кримінальному провадженні, натомість сприятиме забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, а тому, слідча суддя приходить до висновку, що пропущений строк підлягає поновленню.

У свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, ч. 3 ст. 170 КПК України закріплено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, ч. 11 ст. 170 КПК України встановлює, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, слідчою суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на наведене, з метою збереження речового доказу в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно, необхідно накласти арешт на вказане у клопотанні слідчої майно, у вигляді заборони використання, розпорядження та відчуження вказаного майна.

При цьому, слідча суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 98, 117, 131, 132, 167, 168, 170-173, 237, 309, 369-372, 395 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Поновити слідчій строк для подачі клопотання про арешт майна.

Клопотання слідчої - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 19 серпня 2024 року у ході проведення огляду місця події - приймального відділення КНП «Київська міська клінічна лікарня №17» за адресою: АДРЕСА_1, а саме - футболку зеленого кольору з плямами речовини бурого кольору схожої на кров та джинсові шорти синього кольору з плямами речовини бурого кольору схожої на кров, які поміщено до сейф-пакету QYH0108676, який підписано та запечатано, із забороною користуватися, розпоряджатися та відчужувати вказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідча суддя ОСОБА_1