УХВАЛА

25 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 991/5561/24

провадження № 51-5183 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 28 жовтня 2024 року про повернення апеляційної скарги,

встановив:

Вироком Вищого антикорупційного суду від 20 вересня 2024 рокузатверджено угоду про визнання винуватості від 17 червня 2024 року із уточненнями, укладену між прокурором ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_7 за участю захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , підозрюваним ОСОБА_10 за участю захисника ОСОБА_8 , підозрюваним ОСОБА_11 за участю захисника ОСОБА_8 , підозрюваним ОСОБА_12 за участю захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000292 від 17 червня 2024 року.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 255 Кримінального кодексу України (далі - КК) (в редакції до внесення змін Законом України № 671-ІХ від 04 червня 2020 року), із застосуванням статті 69 КК та призначено йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Також, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 27, частиною 3 статті 212 КК, з урахуванням положень частини 2 статті 53 КК та призначено йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 83 259 397,28 грн з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з експортом та імпортом товарів до України, на строк 2 роки 8 місяців та з конфіскацією майна.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 27, частиною 2 статті 364 КК, та призначено йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з експортом та імпортом товарів до України, на строк 2 роки та штраф у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

На підставі статті 70 КК з урахуванням положень частини 3 статті 72 КК шляхом часткового складання покарань, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 9 місяців та штрафу в розмірі 83 259 397,28 грн з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з експортом та імпортом товарів до України, на строк 2 роки 8 місяців зі штрафом у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн та з конфіскацією майна.

Відповідно до статті 75 КК ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 9 місяців із випробуванням з встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 цього Кодексу.

Постановлено згідно з приписами статті 77 КК визначене додаткове покарання у виді конфіскації майна не застосовувати.

Також, постановлено, що додаткові покарання щодо ОСОБА_7 у виді позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною з експортом та імпортом товарів до України, та штрафу підлягають реальному самостійному виконанню.

ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 255КК (в редакції до внесення змін Законом України № 671-ІХ від 04 червня 2020 року), та призначено йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 212 КК, та призначено йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі п`ятнадцять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 000 грн, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з експортом та імпортом товарів до України, на строк 2 роки та з конфіскацією майна.

На підставі статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі строком на строк 5 років з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з експортом та імпортом товарів до України, на строк 2 роки та з конфіскацією майна.

Відповідно до статті 75 КК ОСОБА_10 звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 цього Кодексу.

Постановлено згідно з приписами статті 77 КК визначене додаткове покарання у виді конфіскації майна не застосовувати.

Також, постановлено, що додаткове покарання щодо ОСОБА_10 у виді позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною з експортом та імпортом товарів до України, підлягає реальному самостійному виконанню.

ОСОБА_12 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 255 КК (в редакції до внесення змін Законом України № 671-ІХ від 04 червня 2020 року), та призначено йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

ОСОБА_12 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 212 КК, та призначено йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі п`ятнадцять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 000 грн, з позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною з експортом та імпортом товарів до України, на строк 2 роки та з конфіскацією майна.

На підставі статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з експортом та імпортом товарів до України, на строк 2 роки та з конфіскацією майна.

Відповідно до статті 75 КК ОСОБА_12 звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 цього Кодексу.

Постановлено згідно з приписами статті 77 КК, визначене додаткове покарання у виді конфіскації майна не застосовувати.

Також, постановлено, що додаткове покарання щодо ОСОБА_12 у виді позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною з експортом та імпортом товарів до України, підлягає реальному самостійному виконанню.

ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 255 КК (в редакції до внесення змін Законом України № 671-ІХ від 04 червня 2020 року), та призначено йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 212 КК, та призначено йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі п`ятнадцять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 000 грн з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з експортом та імпортом товарів до України, на строк 2 роки та з конфіскацією майна.

На підставі статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з експортом та імпортом товарів до України, на строк 2 роки та з конфіскацією майна.

Відповідно до статті 75 КК ОСОБА_11 звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 цього Кодексу.

Постановлено згідно з приписами статті 77 КК, визначене додаткове покарання у виді конфіскації майна не застосовувати.

Також, постановлено, що додаткове покарання щодо ОСОБА_11 у виді позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною з експортом та імпортом товарів до України, підлягає реальному самостійному виконанню.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у розмірі 153 524,11 грн.

Ухвалою судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 28 жовтня 2024 року повернуто апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на вирок Вищого антикорупційного суду від 20 вересня 2024 року, оскільки апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що адвокатне погоджується з вказаними судовими рішеннями.

Перевіривши касаційну скаргу адвокатана відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Крім того, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК. Також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК, та застереження щодо участі особи в касаційному розгляді.

Відповідно до частини 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

У частині 2 статті 424 КПК встановлено, що ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, адвокат не погоджується з вказаним вироком від 20 вересня 2024 року та ухвалою апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року про повернення його апеляційної скарги.

Однак, адвокат не звернув уваги на те, що предметом розгляду суду касаційної інстанції у вказаному касаційному провадженні може бути ухвала апеляційного суду про повернення його апеляційної скарги.

Водночас, зміст касаційної скарги адвоката, в тому числі, зводиться до незаконності вироку Вищого антикорупційного суду від 20 вересня 2024 року, а саме, що стосується порядку встановлення судом особи; добровільності укладення угоди про визнання винуватості; неправильного визначення розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням; невідповідності умов угоди інтересам суспільства та інше, що не може бути предметом касаційного розгляду, з огляду на вимоги статті 424 КПК, оскільки таке рішення не переглядалось по суті в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, адвокат у касаційній скарзі має вказати на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на його думку, допущено судом апеляційної інстанції при його постановленні, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Крім того, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.

Однак, адвокат у касаційній скарзі просить касаційний суд зобов`язати Апеляційну палату Вищого антикорупційного суду відкрити апеляційне провадження за матеріалами його апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_4 на вирок Вищого антикорупційного суду від 20 вересня 2024 року, що викладено не у відповідності до положень статті 436 КПК та повноважень Верховного Суду.

Крім того, у мотивувальній частині касаційної скарги адвокат просить касаційний суд дослідити обставини на предмет незаконності зазначеного вироку, проте, як вже зазначалося, не звернув уваги на те, що предметом касаційного оскарження у цьому провадженні є ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги.

При цьому, всупереч вимогам частини 3 статті 427 КПК адвокатне зазначає в касаційній скарзі чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Крім того, адвокат подає касаційну скаргу в інтересах ОСОБА_4 , однак в тексті ухвали апеляційного суду зазначено прізвище: « ОСОБА_13 ».

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогами частини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 28 жовтня 2024 року про повернення апеляційної скарги залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3