Справа № 349/1133/23
Провадження № 11-кп/4808/339/24
Категорія ч. 4 ст. 269 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000004 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 22 квітня 2024 року, згідно з яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бережани Бережанського району Тернопільської області, який проживає в АДРЕСА_1 , одруженого, має малолітню дитину, з вищою освітою, працює, раніше не судимого

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання:

за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки два місяці;

за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки два місяці.

Вирішено питання речових доказів,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_8 умисно, без передбаченого законом дозволу зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 бойовий припас наступальну ручну осколкову гранату РГД-5 з УЗГРМ-2, звідки 03 січня 2023 року приблизно о 23:30 год. її взяв та переніс до АДРЕСА_1 , вчинивши таким чином злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_8 03 січня 2023 року приблизно о 23:30 год. взяв із сховку за місцем проживання по АДРЕСА_2 , дозволу на яку він не має, гранату РГД-5 з УЗГРМ-2, та пішов в АДРЕСА_1 .

04 січня 2023 року приблизно о 00:30 год. в с. Добринів навпроти нежитлового приміщення (пекарні) по АДРЕСА_3 , з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю здійснив сім пострілів з гладкоствольної мисливської рушниці ТОЗ-120-12М-1Е по стіні пекарні, після чого кинув гранату РГД-5 на подвір`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_4 , внаслідок чого відбувся її вибух, чим створив реальну загрозу спричинення шкоди життю і здоров`ю осіб, які на той час перебували в будинку: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_10 , який перебував на подвір`ї.

Таким чином ОСОБА_8 вчинив хуліганство, тобто грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням вогнепальної зброї та іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (гранати), відповідальність за що передбачена ч. 4 ст. 296 КК України.

Окрім того, ОСОБА_8 незаконно зберігав без мети збуту в гаражі за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою 20,6852 грама, що було виявлено поліцейськими під час огляду гаражу 04 січня 2023 року, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 309 КК України.

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Вважає вирок суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню, з мотивів невідповідності висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що висновки суду першої інстанції є надуманими, суб`єктивними та такими, що не підтверджуються об`єктивними і достовірними доказами викликають обґрунтовані сумніви.

Наголошує, що визнаючи ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, основним безпосереднім об`єктом якого є громадський порядок, суд першої інстанції у той же час робить припущення та констатує як обставини, які встановлені в ході судового розгляду та підтверджуються доказами, що мотивом вчинення цього кримінального правопорушення є помста «учасникам конфлікту», а умисел засудженого був спрямований саме на заподіяння шкоди майну, життю і здоров`ю ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Таке припущення та обґрунтування суду є помилковим та прямо свідчить про суперечність обставин, які суд вважає встановленими.

Звертає увагу, що судом першої інстанції проігноровано той факт, що за співпадінням приміщення нежитлової будівлі - покинутої пекарні знаходиться поряд із помешканням ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Сам факт перебування ОСОБА_8 поблизу приміщення пекарні означає, що він автоматично знаходився і поблизу помешкання потерпілого, тобто не здійснював будь-яких додаткових дій для того, щоб дістатись до місця вчинення запланованого кримінального правопорушення - помешкання ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , намір помститись яким, за припущенням суду, він мав.

Вказує, що якби у ОСОБА_8 дійсно був намір помститися він, маючи при собі мисливську рушницю, без жодних перешкод міг би здійснити цілеспрямовані постріли не по приміщенні закинутої пекарні, а саме по житловому будинку чи господарських будівлях потерпілого.

Також зазначає, що факт наявності конфлікту між ОСОБА_8 та ОСОБА_16 і ОСОБА_17 є припущенням суду, оскільки таке спростовується показаннями які дали учасники в судовому засіданні.

Наголошує, що засуджений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину у вчиненні усіх інкримінованих йому кримінальних правопорушень, давав визнавальні показання щодо обставин цих кримінальних правопорушень як на стадії досудового розслідування, так і на стадії розгляду кримінального провадженні в суді першої інстанції, показання не змінював. Більш того. після вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_8 добровільно та з власної ініціативи звернувся до потерпілої ОСОБА_11 , відшкодував усю заподіяну шкоду, розмір якої вона визначила. та попросив вибачення за свою поведінку. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_8 щиро розкаявся у вчинених кримінальних правопорушеннях, а судом першої інстанції безпідставно не було враховано щире каяття як обставину, яка пом`якшує його відповідальність.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор просив залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 ;

- обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги, з мотивів, викладених у них.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, вирок місцевого суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги сторони захисту, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дослідив обставини, з`ясування яких має істотне значення для цього кримінального провадження, а висновки суду першої інстанції, викладені у судовому рішенні, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

На думку суду апеляційної інстанції, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК України, ґрунтується на об`єктивно з`ясованих обставинах, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, достовірності, допустимості та достатності.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції належним чином дослідив та правильно дав оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_8 , який свою вину визнав та щиро розкаявся;

показанням ОСОБА_10 , який вказав, що вночі 04 січня 2023 року перебуваючи в будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_4 , почув два постріли. Щоб з`ясувати, що відбувається, вийшов на подвір`я та почув ще один постріл. Після чого відбувся вибух навпроти кімнати, де ночували його дружина, син та подруга сина. Вибух трапився неподалік від нього, однак через те, що між епіцентром вибуху та ним була купа піску, він не зазнав ушкоджень;

показанням ОСОБА_11 про те, що в ніч на 04 січня 2023 року спала в одній кімнаті із сином ОСОБА_18 та його подругою ОСОБА_19 . Після опівночі почула гучний вибух, яким вибило вікно в кімнаті, осколками посікло стіну навпроти вікна. Після вибуху в кімнату через вибите вікно засвітив потужний ліхтар, що її налякало, оскільки не знала чого очікувати далі. На той момент не мала жодних здогадок, хто міг так вчинити. Опісля до неї підходив ОСОБА_8 , попросив вибачення за вчинене та відшкодував вартість вибитого вікна;

показанням ОСОБА_13 про те, що вона проживає разом із своїм хлопцем, ОСОБА_17 . 03 січня 2023 року вона з хлопцем та його матір ночували в одній кімнаті. Під час сну почула вибух і звук розбитого вікна, але не зрозуміла, що відбувається. Прокинулася тільки після того як її розбудила ОСОБА_20 . Розвісивши штори, вони побачили, що склопакет був видавлений всередину кімнати і дрібно посічений. Десь через дві хвилини після вибуху здалеку у вікно ненадовго засвітив ліхтарик. Вважає, що їм пощастило, що ліжка стоять в кімнаті обабіч вікна, а не навпроти нього;

показанням ОСОБА_12 про те, що в ніч на 04 січня 2023 року він лежав в кімнаті як почув вибух зовні будинку. Вибігши на вулицю, побачив, що стіна та вікно посічені осколками. Забіг до середини до будинку та подзвонив на 102;

рапорту помічника оперативного чергового відділення поліції № 4 ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_21 від 04 січня 2023 року про те, що 04 січня 2023 року о 01.10 год. надійшло повідомлення із служби 102 від ОСОБА_12 , жителя с. Добринів, що він о 00.30 год. прокинувся від вибуху, внаслідок якого вибило металопластикове вікно в будинку. Перед вибухом батько чув два постріли;

протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.01.2023 згідно з яким ОСОБА_10 повідомив, що 04 січня 2023 року о 00.30 год. в АДРЕСА_4 , невстановлена особа шляхом підриву невідомого вибухового пристрою пошкодила вікна і фасад житлового будинку.

протоколу огляду місця події від 04 січня 2023 року згідно з яким оглянуто господарство ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_4 , під час якого вилучено зразок ґрунту з епіцентру вибуху, металеві фрагменти, важіль до ручної гранати, окурок, сім пижів-контейнерів. Виявлено пошкодження вікна та стіни будинку, стіни нежитлового будинку, на якій наявний надпис «Дана к…а»;

схемі до протоколу огляду місця події, на якій позначено: епіцентр вибуху напроти вікна житлового будинку на відстані 2,7 м від нього, предмет, схожий на чеку на відстані 20 м від будинку, окурок, місце розташування пижів-контейнерів;

протоколу огляду місця події від 04 січня 2023 року по АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_8 , під час якого вилучено суху подрібнену речовину рослинного походження в комп`ютерному столі в гаражі;

висновку експерта від 21 січня 2023 року згідно з яким надана на дослідження речовина містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канбіс, кількість якого в перерахунку на суху речовину та без рахування сторонніх домішок становить 20,6852 грама;

висновку експерта від 13 квітня 2023 року згідно з яким на наданому на дослідження зразку ґрунту з епіцентру вибуху виявлено нітроароматичні похідні, неорганічні окисники, нітрит- та нітрат-іони, які відносяться до слідів вибуху, а також сліди вибухової речовини бризантної дії тротил;

висновку експерта від 13 березня 2023 року згідно з яким на наданих для дослідження металевих фрагментах, вилучених 04 січня 2023 року в ході огляду господарства за місцем проживання ОСОБА_12 , виявлено нітроароматичні похідні, неорганічні окисники, нітрит- та нітрат-іони, які відносяться до слідів вибуху, а також сліди вибухової речовини бризантної дії тротил;

висновку експерта від 25 січня 2023 року згідно з яким генетичні ознаки клітин, виявлених на УЗГРМ-2, вилученого під час огляду місця події, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_8 які були встановлені згідно з висновком експерта від 24 січня 2023 року;

висновку експерта від 25 квітня 2023 року згідно з яким на марлевому тампоні, яким зроблено змиви з правої руки ОСОБА_8 , виявлено речовини, які відносяться до продуктів пострілу, характерних для нітроцелюлозних «бездимних» порохів;

висновку експерта від 01 березня 2023 року згідно з яким надані на дослідження сім предметів є використаними складовими частинами елементів спорядження патронів 12-го калібру до мисливської гладкоствольної вогнепальної зброї, а саме: деформованими полімерними пижами (контейнером, пижом-концентратором);

висновку експерта від 06 квітня 2023 року згідно з яким надані на дослідження предмети є: осколками корпусу гранати РГД-5; деформованими ударником, шайбою та фрагментом пружини запалу УЗРГМ (УЗРГМ-2); важіль запалу УЗРГМ-2. За адресою, вказаною в матеріалах кримінального провадження ( АДРЕСА_4 ) мав місце вибух вибухового пристрою, а саме: наступальної осколкової ручної гранати РГД-5;

висновку експерта від 11 квітня 2023 року згідно з яким на внутрішніх каналах ствола рушниці ТОЗ-120-12М-1 НОМЕР_1 виявлено речовини, що відносяться до продуктів пострілу (нітрит -, нітратіони та дифеніламін-стабілізатор нітроцелюлозних порохів), які характерні для вибухового перетворення нітроцелюлозних бездимних порохів. Виявлені речовини відносяться до слідів продуктів пострілу, що утворюються внаслідок згоряння порохового заряду нітроцелюлозних бездимних порохів.

Таким чином на підставі вказаної сукупності доказів суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про вчинення обвинуваченим злочинів, за встановлених судом обставин.

Суд розглядав справу в межах обвинувачення, не вийшов за його межі.

У вироку суду відсутні висновки, які б свідчили про суперечливий зміст судового рішення. Суттєвих порушень норм КПК України, які б були підставою для скасування вироку колегія суддів не знайшла.

Щодо мотивів вчинення злочину суд першої інстанції його обґрунтував саме з урахуванням пояснень, як обвинуваченого, так і свідків.

Підстав для іншої правової кваліфікації дій обвинуваченого колегія суддів не знаходить.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно не визнав обставинами, які пом`якшують покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті, оскільки ОСОБА_8 не повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, передбаченому ч. 4 ст. 296 КК України, і не висловив щирого каяття у вчиненому, адже він не визнав, що мав на меті кидання гранати на подвір`я ОСОБА_10 , не повідомив про мотив своїх дій та спрямованість умислу.

Показання ОСОБА_8 про те, що він випадково прийшов до місця, де був образливий надпис щодо людини на ім`я «Дана», та випадково кинув гранату під вікно людям, які мали конфлікт з Даною ОСОБА_22 , яка погрожувала до цього цим людям «Романом», суд правильно визнав недостовірними, наданими з метою приховати мотив своїх дій та спрямованість умислу.

Крім того суд правильно не погодився із стороною обвинувачення про активну участь ОСОБА_8 в розкритті кримінальних правопорушень, оскільки достовірність цих показань не підтверджена іншими доказами і сторона обвинувачення не надала доказів здійснення слідчих дій за фактом отримання відповідних відомостей.

Суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку саме безпосередньо досліджені докази, що містяться в матеріалах провадження, на підставі яких були встановлені фактичні обставини справи та які знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції оцінив зібрані докази в сукупності, дав їм належну правову оцінну та дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону, а також враховував практику Європейського суду з прав людини, призначене покарання відповідає вимогам ст. 50 та ст. 65 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає оскаржуваний вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, оскільки суд діяв в межах закону та на підставі належності, допустимості та достатності доказів, та дійшов обґрунтовано висновки про наявність в діях ОСОБА_8 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК України.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі не наведено належним чином умотивованих, переконливих доводів на обґрунтування того, що під час судового розгляду кримінального провадження неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність або допущено такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів, вважає, що в задоволенні апеляційної скарги захисника належить відмовити, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 22 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5