Справа №949/1345/24
Провадження №1-кс/949/325/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про арешт майна

23 липня 2024 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання заступника начальника слідчого СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по матеріалах досудового розслідування №0000268, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про арешт майна,

В С Т А Н ОВ И В:

Заступник начальника слідчого СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «SKODA SUPERB», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому по АДРЕСА_1 .

Клопотання обгрунтовує тим, в провадженні слідчого відділення ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000268 від 19 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 липня 2024 року до ВП №1 надійшло повідомлення командира роти ЗБР «Хижак» ОСОБА_6 про те, що в с. Миляч Сарненського району, було зупинено автомобіль марки «SKODA SUPERB», в якому виявлено зброю. В ході виїзду на вказане повідомлення було виявлено автомобіль марки «SKODA SUPERB», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на вул. Василевського в с. Миляч Сарненського району. При поверхневому огляді в салоні автомобіля виявлено предмет схожий на вогнепальну зброю та в багажному відділенні предмети, схожі на корпуси гранат. На місці події знаходився водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відмовився надавати будь-які пояснення, щодо виявлених предметів в автомобілі.

19 липня 2024 року в ході проведення огляду місця події, було вилучено автомобіль «SKODA SUPERB», реєстраційний номер НОМЕР_1 з наявними у ньому речами.

У клопотанні заступник начальника СВ ОСОБА_3 зазначає, що в даному випадку є всі підстави вважати, що вилучений в ході огляду автомобіль марки «SKODA SUPERB», реєстраційний номер НОМЕР_1 , використовувався, як засіб, для зберігання зброї та боєприпасів, а також він може містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та в майбутньому може буде використаний для доведення вини особи, яка придбала та зберігала зброю та боєприпаси, а тому для досягнення повноти, всебічності та неупередженості по кримінальному провадженні є доцільно арештувати вилучене майно.

У судове засідання заступник начальника СВ ОСОБА_3 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримує повністю.

Власник вилученого майна ОСОБА_5 на розгляд клопотання до суду не з`явилася, хоча про час та місце його розгляду була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить телефонограма (а.с.15).

Зі змісту ч. 1 ст. 172 КПК України вбачається, що неприбуття власників майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та надані до нього документи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 19 липня 2024 року до ВП №1 надійшло повідомлення командира роти ЗБР «Хижак» ОСОБА_6 про те, що в с. Миляч Сарненського району, було зупинено автомобіль марки «SKODA SUPERB», в якому виявлено зброю. В ході виїзду на вказане повідомлення було виявлено автомобіль марки «SKODA SUPERB», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на вул. Василевського в с. Миляч Сарненського району. При поверхневому огляді в салоні автомобіля виявлено предмет схожий на вогнепальну зброю, та в багажному відділенні предмети, схожі на корпуси гранат. На місці події знаходився водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відмовився надавати будь-які пояснення, щодо виявлених предметів в автомобілі. За даним фактом 19 липня 2024 року було розпочате кримінальне провадження, яке було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000268 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (а.с.3).

З протоколу огляду місця події від 19 липня 2024 року вбачається, що місцем огляду є АДРЕСА_2 , де на проїзній частині вулиці знаходився автомобіль марки «SKODA SUPERB», реєстраційний номер НОМЕР_1 . В салоні автомобіля виявлено предмет схожий на вогнепальну зброю, а в багажному відділенні предмети, схожі на корпуси гранат. По закінченню огляду, автомобіль «SKODA SUPERB», реєстраційний номер НОМЕР_1 з наявними у ньому речами було вилучено (а.с.5)

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «SKODA SUPERB», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_3 (а.с.7).

Відповідно до рапорту оперуповноваженого СКП ВП №1 Сарненського РВП ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час проживає по АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою заступника начальника СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 19 липня 2024 року, автомобіль марки «SKODA SUPERB», реєстраційний номер НОМЕР_1 , приєднано до кримінального провадження №0000268 в якості речового доказу та передано на відповідальне зберігання до складських приміщень, що за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.6).

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Отже, в матеріалах клопотання наведені об`єктивні дані, які підтверджують, що вилучений в ході огляду місця події автомобіль марки «SKODA SUPERB», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідає критеріям ст. 98 КПК України та є доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується змістом клопотання та наданими до нього матеріалами.

Також слід враховувати, що ч. 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, які визначені у п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, а саме: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя також повинен врахувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства»). Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Стаття 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забороняє будь-яке невиправдане втручання у право власності державних органів.

За таких обставин вважаю, що відповідно до ст. 170 КПК України, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі зазначені в ч. 2 ст. 173 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, а також з метою збереження речових доказів: автомобіля марки «SKODA SUPERB», реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки є достатні підстави вважати, що він використовувався, як засіб, для зберігання зброї та боєприпасів, а також може містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також враховуючи вказану у клопотанні правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності, слідчий суддя приходить до висновку, що існують правові підстави для накладення арешту на вилучений автомобіль із забороною його відчужувати та розпоряджатися до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України.

На думку слідчого судді, такий вид обтяження буде сприяти завданням арешту майна у кримінальному провадженні та відповідатиме вимогам охорони фундаментальних прав інших осіб. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника слідчого СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по матеріалах досудового розслідування №0000268, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про арешт майна - задоволити.

Накласти арешт на автомобіль марки «SKODA SUPERB», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому по АДРЕСА_1 та переданий на відповідальне зберігання до складських приміщень, що за адресою: АДРЕСА_4 , із забороною його відчужувати та розпоряджатися до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1