Справа № 349/583/15-к
Провадження № 1-кп/349/1/24
У Х В А Л А

іменем України

19 листопада 2024 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглядаючи у відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаного кримінального провадження, яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014, 0000208 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Бурштин Івано-Франківської області, проживає за адресою - АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною вищою освітою, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, який працює приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.3684, ч.1 ст.366, ч.3 ст.362 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

встановив:

Відповідно до обвинувальних актів ОСОБА_3 повторно одержав неправомірну вигоду для себе за вчинення дій з використанням наданих йому повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду та в інтересах третіх осіб; вчинив службове підроблення, тобто будучи службовою особою склав, видав завідомо неправдиві офіційні документи, вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості; одержав неправомірну вигоду для себе за вчинення дій з використанням наданих йому повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду та в інтересах третіх осіб за попередньою змовою групою осіб; за попередньою змовою групою осіб вчинив несанкціоновані дії з інформацією, яка обробляється в автоматизованих системах, будучи особою, яка має право доступу до такої інформації.

За обставинами, викладеними в обвинувальних актах, до ОСОБА_3 , як нотаріуса, який відповідно до законодавства уповноважений проводити нотаріальні дії, у тому числі посвідчувати довіреності, звернулась невстановлена слідством особа з приводу посвідчення довіреності від імені ОСОБА_6 (податковий номер - НОМЕР_1 ), жителя АДРЕСА_2 , про уповноваження ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , що проживають за адресою: АДРЕСА_3 , укладати правочини щодо експлуатації та розпорядження транспортним засобом, а саме - керувати з правом використання за межами України, продати, обміняти, здати в оренду за ціною та на умовах на розсуд уповноважених, належним йому на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого МРЕВ УДАІ УМВС в Івано-Франківській області 03 серпня 2006 року транспортним засобом марки «Dacia Logan», тип транспортного засобу - легковий седан В, 2006 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_3 , реєстраційний номер № НОМЕР_4 .

ОСОБА_3 , будучи нотаріусом, усвідомлюючи, що Законом «Про нотаріат» заборонено вчинення нотаріальних дій у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників, переслідуючи корисливі мотиви, з метою незаконної наживи, 29 квітня 2011 року в приміщенні нотаріальної контори, перебуваючи на робочому місці приватного нотаріуса в АДРЕСА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, одержав і прийняв для себе від невстановленої слідством особи неправомірну вигоду в сумі 122 гривні 70 копійок за посвідчення з використанням наданих йому повноважень завідомо неправдивого офіційного документа - довіреності, викладеної на спеціальному бланку серії НОМЕР_5 , яку він скріпив печаткою нотаріуса, підписав та зареєстрував в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Рогатинського нотаріального округу ОСОБА_3 за №787, надавши статусу офіційного документа.

Згідно цієї довіреності ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено актовим записом про смерть № 580 від 22 квітня 2010 року та на момент вчинення нотаріальної дії не міг бути присутнім під час її вчинення, нібито уповноважував ОСОБА_7 і ОСОБА_8 укладати правочини щодо експлуатації та розпорядження транспортним засобом, а саме - керувати з правом використання за межами України, продати, обміняти, здати в оренду за ціною та на умовах на розсуд уповноважених, належним йому на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого МРЕВ УДАІ УМВС в Івано-Франківській області 03 серпня 2006 року, транспортним засобом марки «Dacia Logan», тип транспортного засобу - легковий седан - В, 2006 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_3 , реєстраційний номер № НОМЕР_7 , з правом його продажу за встановленим законом порядком, обміну, страхування (цивільна відповідальність, повне Авто-КАСКО, часткове Авто-КАСКО тощо), здачі в оренду, передачі в позичку, зміни номерних агрегатів і вузлів, поїздок за кордон, догляду на митницях.

Продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_3 , діючи умисно, за попередньою злочинною змовою з невстановленою слідством особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вніс відомості про посвідчення цієї довіреності до Єдиного реєстру довіреностей і в такий спосіб здійснив несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється в автоматизованих системах. Цю довіреність нотаріус ОСОБА_3 видав невстановленій слідством особі.

23 листопада 2012 року до ОСОБА_3 , як нотаріуса, який відповідно до законодавства уповноважений проводити нотаріальні дії, зокрема посвідчувати довіреності, звернулась невстановлена слідством особа з приводу посвідчення довіреності від імені ОСОБА_9 про уповноваження ОСОБА_10 щодо експлуатації та розпорядження транспортним засобом марки CITROEN BERLINGO, реєстраційний номер НОМЕР_8 .

ОСОБА_3 , будучи нотаріусом, усвідомлюючи, що Законом «Про нотаріат» заборонено вчинення нотаріальних дій у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників, переслідуючи корисливі мотиви, з метою незаконної наживи, 23 листопада 2012 року в приміщенні нотаріальної контори, перебуваючи на робочому місці приватного нотаріуса в АДРЕСА_4 , одержав і прийняв для себе від невстановленої слідством особи неправомірну вигоду в сумі 255 гривень за посвідчення з використанням наданих йому повноважень завідомо неправдивого офіційного документа - довіреності, викладеної на спеціальному бланку за номером НОМЕР_9 та зареєстрував у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №1817.

За цією довіреністю ОСОБА_9 , яка на момент вчинення нотаріальної дії померла і не могла бути присутньою під час вчинення нотаріальної дії, нібито уповноважувала ОСОБА_10 управляти, а також розпоряджатися від її імені належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 , виданого Калуським ВРЕР при УДАІ УМВС України 16 квітня 2010 року, автомобілем марки CITROEN BERLINGO, 2004 року випуску, кузов № НОМЕР_11 , білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_8 .

У подальшому 11 березня 2013 року до ОСОБА_3 , як нотаріуса, звернулась невстановлена слідством особа з приводу посвідчення довіреності від імені ОСОБА_11 про уповноваження ОСОБА_12 та ОСОБА_13 щодо експлуатації та розпорядження транспортним засобом марки OPEL ASCONA, реєстраційний номер НОМЕР_12 .

ОСОБА_3 , перебуваючи на робочому місці приватного нотаріуса, в АДРЕСА_4 , повторно одержав і прийняв від невстановленої слідством особи для себе неправомірну вигоду в сумі 217 гривень за посвідчення з використанням наданих йому повноважень завідомо неправдивого офіційного документа - довіреності, викладеної на спеціальному бланку за номером НОМЕР_13 та зареєстрував у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №226.

Відповідно до цієї довіреності ОСОБА_11 , який на момент вчинення нотаріальної дії помер і не міг бути присутнім під час вчинення нотаріальної дії, нібито уповноважував ОСОБА_12 та ОСОБА_12 управляти, а також розпоряджатися від його імені належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_14 , виданого Калуським МРЕВ ДАІ УМВС України 23.07.2003, автомобілем марки OPEL ASCONA, 1987 року випуску, кузов № НОМЕР_15 , бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_12 .

22 травня 2014 року до ОСОБА_3 , як нотаріуса, звернулась невстановлена слідством особа з приводу посвідчення довіреності від імені ОСОБА_14 про уповноваження ОСОБА_15 щодо експлуатації та розпорядження транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ 315CD, реєстраційний номер НОМЕР_16 .

ОСОБА_3 , перебуваючи на робочому місці приватного нотаріуса, в АДРЕСА_4 , повторно одержав і прийняв від невстановленої слідством особи для себе неправомірну вигоду в сумі 217 гривень за посвідчення з наданих йому повноважень завідомо неправдивого офіційного документа - довіреності, викладеної на спеціальному бланку за номером НОМЕР_17 та зареєстрував в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №720.

За цією довіреністю ОСОБА_14 , який на момент вчинення нотаріальної дії помер, а тому не міг бути присутнім під час вчинення нотаріальної дії, нібито уповноважував ОСОБА_15 управляти, а також розпоряджатися від його імені належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_18 , виданого ВРЕР м.Надвірна в Івано-Франківській області 24.12.2010, автомобілем марки MERCEDES-BENZ 315CD, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_19 , реєстраційний номер НОМЕР_16 .

У подальшому 23 травня 2014 року до ОСОБА_3 , як нотаріуса, звернулась невстановлена слідством особа з приводу посвідчення довіреності від імені ОСОБА_14 про уповноваження ОСОБА_16 щодо експлуатації та розпорядження транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ 315CD, реєстраційний номер НОМЕР_16 .

ОСОБА_3 , перебуваючи на робочому місці приватного нотаріуса в АДРЕСА_4 ,, повторно одержав і прийняв від невстановленої слідством особи для себе неправомірну вигоду в сумі 217 гривень за посвідчення з наданих йому повноважень завідомо неправдивого офіційного документа - довіреності, викладеної на спеціальному бланку за номером НОМЕР_20 та зареєстрував в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №722.

За цією довіреністю ОСОБА_14 , який на момент вчинення нотаріальної дії помер, відповідно не міг бути присутнім під час вчинення нотаріальної дії, нібито уповноважував ОСОБА_16 управляти, а також розпоряджатися від його імені належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_18 , виданого ВРЕР АДРЕСА_5 , автомобілем марки MERCEDES-BENZ 315CD, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_19 , реєстраційний номер НОМЕР_16 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання, підтримане захисником ОСОБА_5 , про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.3684, ч.1 ст.366, ч.3 ст.362 КК України, на підставі ст.49 КК України та дав згоду на закриття кримінального провадження з цих підстав.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого, оскільки воно відповідає вимогам ст.49 КК України.

Потерпілі ОСОБА_17 , ОСОБА_18 у судове засідання не прибули, на адресу суду направили нотаріально посвідчені письмові клопотання про слухання справи без їх участі, не заперечували щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, заявлені ними цивільні позови у кримінальному провадженні просили залишити без розгляду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.3684, ч.1 ст.366, ч.3 ст.362 КК України на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 статті 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У частині 2 статті 4 КК України зазначено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України ( в редакції на час вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки : два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

За змістом цієїї норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: вчинення особою злочину; з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності; особа не ухилялася від досудового слідства або суду; особа до закінчення зазначених у ч.1 ст.49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна зі сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. Суд повинен з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення його від кримінальної відповідальності.

Такий висновок про застосування вищевказаної норми кримінального права викладений у постанові Верховного Суду від 19 листопада 2019 року, справа № 345/2618/16-к.

За вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.3684 КК України (в редакції на час вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення ) передбачено покарання у виді штрафу від дванадцяти тисяч до вісімнадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Згідно ст.12 КК України (в редакції на час вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення) цей злочин відносився до тяжких злочинів.

За вчинення злочину , передбаченого ч.1 ст.366 КК України (в редакції на час вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення) передбачено покарання у виді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі спеціальною конфіскацією.

Згідно ст.12 КК України (в редакції на час вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення) цей злочин відносився до злочинів невеликої тяжкості.

За вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.362 КК України (в редакції на час вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення) передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією програмних або технічних засобів, за допомогою яких було здійснено несанкціоновані дії з інформацією, які є власністю винної особи.

Згідно ст.12 КК України (в редакції на час вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення) цей злочин відносився до тяжких злочинів.

Судом встановлено, що з часу вчинення обвинуваченим злочинів, передбачених ч.4 ст.3684, ч.1 ст.366, ч.3 ст.362 КК України, минули строки, визначені п.3 ч.1 ст.49 КК України ( в редакції на час вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення).

Стороною обвинувачення не надано суду доказів, що підозрюваний ОСОБА_3 ухилявся від досудового слідства, а також під час судового провадження обвинувачений не оголошувався в розшук.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що є всі правові підстави, передбачені ст.49 КК України щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.3684, ч.1 ст.366, ч.3 ст.362 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та закриття щодо нього кримінальних проваджень, які було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000014, 0000208 .

Питання речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, який пред`явлений потерпілими до обвинуваченого ОСОБА_3 , то суд зазначає, що потерпілі подали нотаріально засвідчені заяви про залишення цивільних позовів без розгляду. Крім того, звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України не є реабілітуючою підставою, а тому ОСОБА_17 , ОСОБА_18 не позбавлені можливості звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

На час постановлення ухвали до обвинуваченого не застосований жодний вид запобіжного заходу.

Керуючись ст.284 -288, 371-372, 376, 395,532 КПК України,

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.3684 , ч.1 ст.366, ч.3 ст.362 КК України - задовольнити.

На підставі п.3 ч.1 та ч.3 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.3684 , ч.1 ст.366, ч.3 ст.362 КК України, а кримінальні провадження, які було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000014, 0000208 щодо нього закрити.

Речові докази: довіреності №1817 від 23 листопада 2012 року, №226 від 11 березня 2013 року, №720 від 22 травня 2014 року, №722 від 23 травня 2014 року; довіреність від 29 квітня 2011 року на бланку серія НОМЕР_21 , яка зареєстрована в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №472, світлокопію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , копію реєстраційного номера облікової картки платника податків на ім`я ОСОБА_6 , світлокопію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_6 , довідку №0808/0202, видану 28 квітня 2011 року банком "Фінанси та кредит", витяг про реєстрацію транспортного засобу в Єдиному реєстрі довіреностей №18516932 від 29 квітня 2011 року на ім`я ОСОБА_6 , світлокопії сторінки №63 реєстру для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса - залишити в матеріалах об`єднаного кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі - 921 грн. 60 коп. за проведення Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при управлінні МВС України в Івано-Франківьскій області судової почеркознавчої експертизи №09/03-163 від 27 квітня 2015 року.

Цивільні позови ОСОБА_17 і ОСОБА_18 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено о 14 год. 00 хв. 20 листопада 2024 року.