Провадження № 1-кс/752/6711/24
У Х В А Л А

Іменем України

29 серпня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000033 від 21.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу Кииївської міської прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотання про накладення арешту на майно та просить накласти арешт на вилучене майно 13.08.2024 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування доводів клопотання прокурор зазначає, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000033 від 21.02.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Київською міською прокуратурою.

13.08.2024 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва, справа №752/15282/24, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон iPhone 12 Pro, imei: НОМЕР_1 , в чохлі білого кольору, сім-карта: НОМЕР_2 ; ноутбук «Asus" CN:5e2d, model 9461d2w; блокнот рожевого кольору з чорновими записами.

13.08.2024 року вище перелічені документи та речі визнані речовим доказом у кримінальному провадженні та мають у ньому суттєве значення.

Підставою, у зв`язку з якою потрібно накласти арешт на майно, заступник начальника відідлу Київської міської прокуратури зазначає, що вилучені документи та речі в ході проведення обшуку від 13.08.2024 року, мають доказове значення у кримінальному провадженні та необхідні для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також те, що вони можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, а тому є необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Метою арешту майна прокурор зазначає забезпечення збереження речових доказів, що відповідає положенням п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

У судове засідання прокурор не з`явився. До суду прокурор подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився. До початку розгляду клопотання подав письмові заперечення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у

підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

УХВАЛИВ:

1. Клопотання задовольнити.

2. Накласти арешт на мобільний телефон iPhone 12 Pro, imei: НОМЕР_1 , в чохлі білого кольору, сім-карта: НОМЕР_2 ; ноутбук «Asus" CN:5e2d, model 9461d2w; блокнот рожевого кольору з чорновими записами.

3. Ухвала виконується негайно слідчим, прокурором у кримінальному провадженні.

4. На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1