Провадження № 1-кп/932/205/24
Справа № 932/2629/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0004377, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Торецьк, Донецької області, громадянки України, працюючої торгівельним представником ТОВ «БАР-КОМ», заміжньої, маючої на утримані малолітнього сина: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24.10.2023близько 07:50 години, водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем « ЗАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить їй же на праві власності, рухалася по АДРЕСА_3 .

Під час руху водій ОСОБА_7 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.38.1 «пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра», розташованого в АДРЕСА_3 , не переконалась у відсутності на пішохідному переході пішоходів, а саме пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину зліва направо за напрямком руху автомобіля «ЗАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , заходів до зменшення швидкості та зупинки для надання дороги пішоходу не вжила, виїхала на пішохідний перехід та скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

Внаслідок дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому правої велокогомілкової кістки зі зміщенням, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, підшкірної гематоми та саден лобної ділянки, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я понад 21 добу.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «ЗАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушила вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, порушення якого знаходиться у причинному зв`язку з наслідками, що настали, а саме:

п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається

до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а вразі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Вищезазначені дії ОСОБА_7 , що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження, кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

Показами обвинуваченої ОСОБА_7 , яка провину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення визнала повністю та пояснила, що 24 жовтня 2023 року приблизно о 08.00 годині, вона керувала автомобілем «ЗАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухалась по АДРЕСА_3 в середній смузі для руху. Приблизна швидкість її руху була 35-40 км/год. Під`їжджаючи до пішохідного переходу по пр.Б.Хмельницького, оскільки перед нею стояли інші автомобілі, вона перестроїлась в крайню праву полосу для руху, і в цей час на пішохідному переході побачила двох пішоходів, один з яких продовжив свій рух, а інша, як потім дізналася потерпіла ОСОБА_6 зупинилася, в результаті чого вона здійснила на неї наїзд.

Матеріальну шкоду потерпілій добровільно відшкодовувала.

В скоєному щиросердно розкаялася, вказавши, що дійсно, в даній дорожньо-транспортній пригоді винна саме вона.

Цивільний позов щодо відшкодування моральної шкоди визнала частково, оскільки не згодна з розміром цієї шкоди в сумі 300 000 гривень.

Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка у суді вказала, що до зазначених подій ОСОБА_7 раніше не знала, підстав оговорювати її у неї немає.

24.10.2023 близько 08.00 години, вона рухалась по пр.Б.Хмельницького. Під час руху зустріла свою колегу та разом із нею наблизившись до перехрестя пр.Б.Хмельницького та вул. Казакевича, вони разом стали переходити проспект по пішохідному переходу. В процесі руху, пройшовши одну половину дороги та дійшовши до трамвайних колій зупинилися та чекали коли зупиняться автомобілі, а після почали свій рух далі. Пройшовши дві смуги для руху та вийшовши на третю полосу, раптово для себе відчула удар та опинилася на асфальті, а потім зрозуміла, що її збив автомобіль. В результаті ДТП отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Цивільний позов визнає в повному обсязі, просить його задовольнити.

Просила врахувати, що у зв`язку із даним ДТП вона тривалий час перебувала на лікуванні, була позбавлена можливості працювати, це все доставляло їй страждань та незручностей. Окрім цього, численні травми, заподіянні внаслідок даної ДТП, викликали у неї сильний фізичний біль.

Крім цього, вона самостійно виховує та забезпечує двох дітей, одна з яких неповнолітня та навчається у коледжі на платній основі, а тому відсутність стабільного заробітку протягом тривалого проміжку часу, оскільки вимушено перебувала на лікуванні, спричинили їй також незручності та вимагали від неї додаткових зусиль для організації свого життя та життя членів її родини.

Показами свідка ОСОБА_10 , яка у суді пояснила, що обвинувачену ОСОБА_7 раніше не знала, а з потерпілою вони разом працюють, стосунки між ними склалися робочі. Немає підстав обмовляти обвинувачену та потерпілу.

24.10.2023 приблизно о 07.50 годині вона зустрілася з потерпілою в районі перехрестя пр.Б.Хмельницького та вул.Казакевича та разом стали переходити проїзду частину дороги по пішохідному переходу. Проїзна частина дороги складається з двох частин між якими трамвайні колії. Пройшовши одну половину проїзної частини, стали переходити другу її частину, яка складалася з трьох смуг для руху. Автомобілі, які рухалися в перших двох смугах зупинилися і вони продовжили свій рух, десь на середині проїзної частини потерпіла трохи пришвидшила свій рух і в цей момент вона ( ОСОБА_10 ) побачила, як на ОСОБА_11 здійснив наїзд автомобіль під керуванням, як потім дізналася ОСОБА_7 . Після наїзду вона підбігла до потерпілої та стала надавати допомогу. Також з автомобіля вийшла і ОСОБА_12 , яка весь час перебувала на місці події та чекала швидку та поліцію.

А також дослідженими письмовими доказами по справі:

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.10.2023 року з фототаблицею та план-схемою до нього, яким зафіксовано вид події наїзд транспортного засобу на пішоходів, місце ДТП м.Дніпро, пр.Б.Хмельницького, вказані погодні умови - сонячно, без опадів, елементи вулиці та дороги, вид та стан покриття асфальтобетонне, сухе, чисте, не виявлено нерівностей та пошкоджень дорожнього покриття, зазначено про наявність дорожньої розмітки 1.5, дорожніх знаків 5.38.1, умов освітленості світла пора доби, не виявлено об`єктів, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху, праворуч та ліворуч. Також, не виявлено слідів, що свідчать про переміщення об`єктів на місці пригоди після ДТП до початку огляду, локалізація пошкоджень на транспортних засобах пошкоджено лобове скло. Зазначено про справність гальмівної систем та рульового керування (том 1 а.с.14-19, 20, 21-27).

Довідкою КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня І.І.Мечникова» м.Дніпро, якою встановлені тілесні ушкодження у ОСОБА_6 (том 1 а.с. 28)

Висновком судово-медичної експертизи №618е від 04.03.2024 року, відповідно до якого, у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому правої великогомілкової кістки зі зміщенням, закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, підшкірної гематоми та саден лобної ділянки, що спричинені від дії тупого (тупих) твердого предмету (предметів), якими могли бути виступаючі частини транспортного засобу, що рухався за умов дорожньо-транспортної події, в термін, на який вказує обстежена, тобто 24.10.2023 року.

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеню тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров?я понад 21 добу. (том 1 а.с.60-61).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 29.02.2024 зі схемою та фототаблицею, за участю ОСОБА_7 , відповідно до якого остання на місці ДТП показала обставини механізму дорожньо-транспортної пригоди - наїзду на пішохода ( том 1 а.с.77-80, 81,82-83).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 01.03.2024 зі схемою та фототаблицею, за участю ОСОБА_6 , відповідно до якого остання на місці ДТП розповіла про обставини та продемонструвала механізм дорожньо-транспортної пригоди - наїзду на неї водієм автомобіля «ЗАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохідному переході ( том 1 а.с.84-87, 88, 89-91).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 01.03.2024 зі схемою та фототаблицею, за участю свідка ОСОБА_10 , відповідно до якого остання на місці ДТП розповіла про обставини та продемонструвала механізм дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24.10.2023 (том 1 а.с.92-95, 96, 97-99).

Висновком № СЕ-19/104-24/11833-ІТ від 20.03.2024 року, згідно до висновку якого, мінімально-розрахункова швидкість руху автомобіля «ЗАЗ» перед початком гальмування автомобіля, виходячи з максимальної довжини сліду гальмування автомобіля була не менш, ніж 60,5 км/год

У даній дорожній обстановці водій автомобіля «ЗАЗ» ОСОБА_13 повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 18.1, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України.

В умовах даної події водій автомобіля «ЗАЗ» ОСОБА_13 мала технічну можливість уникнути даної ДТП.

При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «ЗАЗ» ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 18.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв?язку з даною ДТП. (том 1 а.с.110-114).

Суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_7 оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинувачену ОСОБА_7 винною у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а її дії, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження, вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України.

При призначенні обвинуваченій покарання, суд враховує, що кримінальне правопорушення скоєне ОСОБА_7 віднесено до тяжкого злочину та є необережним, обставини його скоєння, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем роботи, реєстрації та мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, виключно позитивно характеризується за місцем роботи, її відношення до скоєного, добровільне відшкодування матеріальної шкоди.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування матеріальних збитків потерпілій.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченій ОСОБА_7 судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відношення ОСОБА_7 до скоєного, щире каяття та усвідомлення нею вчиненого, враховуючи її особу, суд вважає, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить

51 000 гривень, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Також, на підставі ч.2 ст. 69 КК України, суд враховує виключно позитивні характеристики обвинуваченої, в тому числі за місцем її роботи, її щире каяття, а також те, що робота водія є для неї єдиним джерелом доходу і саме цей дохід буде нею використовуватись для утримання сім`ї та відшкодування шкоди потерпілій, враховуючи й те, що ОСОБА_7 добровільно відшкодувала матеріальні збитки потерпілій, а відтак наведене дозволяє суду призначити обвинуваченій ОСОБА_7 покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Вирішуючи питання про відшкодування документально підтверджених процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експерта при проведені експертизи по кримінальному провадженню, суд, враховуючи ступінь вини та майновий стан обвинуваченої ОСОБА_7 вважає необхідним покласти їх на обвинувачену в повному обсязі.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог п. 9 ст. 100 КПК України.

Розглядаючи цивільний позов потерпілої про стягнення із

ОСОБА_7 300 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне задовольнити його частково, виходячи з наступного.

За змістом ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичній болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом прийнято до уваги те, що потерпілій ОСОБА_6 внаслідок вчинення даного кримінального правопорушення спричинена моральна шкода, яка виразилась у моральних переживаннях потерпілої та її близьких за здоров`я та життя під час ДТП, моральних переживаннях потерпілої в зв`язку зі спричиненими тілесними ушкодженнями, які потребували тривалого часу та матеріальних затрат для лікування, моральних переживаннях потерпілої в зв`язку з порушенням нормальних життєвих обов`язків, викликаних травмою та неможливістю продовжувати той спосіб життя, який був у потерпілої до ДТП.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань потерпілої, які вона зазнала внаслідок заподіяння ушкодження здоров`ю, тривалість відновлювального періоду, тяжкість вимушених змін у її житті, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, а також із врахуванням матеріального становища обвинуваченої ОСОБА_7 . При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену потерпілій, суд приходить до висновку про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_6 - 150 000 грн. моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 128, 368 371, 373-376, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_14 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Призначити ОСОБА_15 за ч.1 ст. 286 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, з застосуванням ч. 2 ст. 69 КК України без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені витрати при проведенні експертизи в сумі 3029 грн. 12 коп. (том 1 а.с.109).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_16 150 000 гривень моральної шкоди.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1