Справа №585/5164/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/515/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА

Іменем України

30 жовтня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 585/5164/23 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05.09.2024 щодо відмови в застосуванні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту,

учасників кримінального провадження:

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, оскільки підозрюваному повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке санкцією статті передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років, а також те, що ОСОБА_8 має дійсний паспорт громадянина України для виїзду за кордон та законні підстави для перетину державного кордону, свідки перебувають в залежності від ОСОБА_8 та під впливом настання негативних наслідків для себе можуть відмовитись від дачі показань або змінити раніше надані показання, так як ОСОБА_8 вже здійснював вплив на підпорядкованих йому працівників. ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального провадження, які знаходяться у Роменській міській раді чи виконавчого комітету, оскільки досудове розслідування триває та встановлюються всі обставини вчинення кримінального правопорушення. На наявність ризику вказує те, що відеозапис, на якому міститься відео з нанесенням тілесних ушкоджень потерпілому було видалено з відеореєстратора.

30.08.2024 до Роменського міськрайонного суду Сумської області звернувся прокурор Роменської окружної прокуратури з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК, тобто в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень службовій особі у зв`язку з її службовою діяльністю, і може знищити, приховати чи підробити речі чи документи, що мають суттєве значення для досудового розслідування, а також чинити тиск на свідків, які перебувають у службовій залежності від нього.

23.12.2023 до ЄРДР за № 00000509 були внесені відомості про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, правова кваліфікація якого 21.08.2024 постановою прокурора була змінена на ч. 2 ст. 350 КК, а 22.08.2024 ОСОБА_8 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, існують ризики, передбачені п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, тому прокурор просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05.09.2024 відмовлено прокурору у задоволенні його клопотання про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та зобов`язано ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою до слідчого та прокурора, за першим викликом до слідчого судді та суду. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції умотивував тим, що оголошена ОСОБА_8 підозра є обґрунтованою, проте зазначені в клопотанні прокурора ризики є недоведеними, як є недоведеною і є недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду, прокурор в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення апеляційного розгляду провадження до суду апеляційної інстанції не подавав, тому колегія суддів вважає можливим здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутність прокурора, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які просили залишити рішення слідчого судді без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч. 1-2 ст. 1 КПК), а завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18, ч. 1 ст. 3 КПК), а згідно ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також запобігання спробам (наявність ризиків): 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного; 7) майновий стан підозрюваного; 8) наявність судимостей у підозрюваного; 9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ст. 178 КПК).

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 3, 6 ст. 132 КПК).

Здійснивши розгляд клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу та відмовивши у його задоволенні, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК, але зазначені в клопотанні прокурора ризики, встановлені п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, і недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недоведеними. При цьому слідчий суддя цілком обґрунтовано зобов`язав ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою до слідчого та прокурора і за першим викликом до слідчого судді та суду.

При розгляді питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту слідчим суддею суду першої інстанції в повній мірі враховані всі суттєві обставини кримінального провадження, як того і вимагають положення кримінального процесуального закону, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК, яка підтверджується протоколами обшуків, допиту потерпілого, свідків, висновками експерта тощо.

Слідчим суддею суду першої інстанції згідно ст. 178 КПК у повній мірі було взято до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 підозрюється, а також встановлене законом України про кримінальну відповідальність покарання за цей злочин.

Необхідно зауважити, що висновки про ступінь ризиків та можливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені судом за результатами сукупного аналізу фактичних обставин кримінального правопорушення та особистих даних підозрюваної особи (характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців тощо), її поведінки під час досудового розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилитись від органів влади, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків тощо).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Хоч КПК і не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. При цьому «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів» (рішення ЄСПЛ від 26.07.2001 у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96), але у той же час питанню суворості покарання не може надаватися надмірне (вирішальне) значення, оскільки потреба ізоляції підозрюваного не підлягає оцінюванню з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість кримінальних правопорушень (рішення ЄСПЛ від 01.06.2006 у справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v. Russia), заява № 7064/05), та повинна враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт.

Крім того, також мають бути враховані характер підозрюваного, його моральні якості, наявні кошти (матеріальне становище), зв`язки з державою, у якій його переслідують за законом, і його міжнародні контакти, його заяви щодо прагнення виїхати на постійне місце проживання за кордон, наявність у нього кількох паспортів; наявність даних про те, що підозрюваний раніше ухилявся від розслідування і суду тощо. Тобто, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування (§ 58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови»).

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги прокурора про те, що жоден більш м`який запобіжний захід, ніж цілодобовий домашній арешт, не зможе запобігти тому, що підозрюваний ОСОБА_8 вдасться до дій, передбачених п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КУпАП, про які вказував прокурор у своєму клопотанні, оскільки стороною обвинувачення при апеляційному розгляді даного кримінального провадження не було доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_8 , про який ідеться в клопотанні, а завдання досудового провадження можуть бути виконані без застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, незважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що покладений слідчим суддею суду першої інстанції на ОСОБА_8 обов`язок прибувати за кожною вимогою до слідчого та прокурора, а також за першим викликом до слідчого судді та суду, у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку останнього, а питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у випадку ОСОБА_8 варто розглядати як позбавлення його певним чином свободи в розумінні ст. 5 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 04.07.2019 у справі «Корбан проти України» (Korban v. Ukraine, заява № 26744/16, § 139), тому такий захід забезпечення кримінального провадження не має на меті досягнути дієвості кримінального провадження № 00000509 від 23.12.2023. При цьому колегія суддів враховує загальну доцільність і обґрунтованість застосування підозрюваному такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт через сплив тривалого часу після того, як ним були учинені інкриміновані йому дії, а саме відповідні відомості про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення були внесені до ЄРДР - 23.12.2023, підозра йому була оголошена через вісім місяців - 22.08.2024, а клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором було подане до суду лише - 30.08.2024, що також свідчить про відсутність реальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, про які вказував прокурор у своєму клопотанні.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки рішення слідчого судді ухвалене у межах його дискреційних повноважень та за процедурою і у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом, а також відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді суду першої інстанції законною, обґрунтованою та належним чином умотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора - без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05.09.2024 відносно ОСОБА_11 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4