УХВАЛА

Іменем України

26.11.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання начальника Державної установи «Житомирська виправна колонія №4» про приведення вироку суду відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до чинного законодавства,

в с т а н о в и в :

Начальник Державної установи «Житомирська виправна колонія №4» звернувся в суд із поданням в порядку п.13 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (далі за текстом Закон № 3886-ІХ) щодо засудженого ОСОБА_3 .

Представник установи в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи без його присутності.

Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду подання, матеріали справи містять його заяву про розгляд справи без його участі, у зв`язку з чим суд проводить розгляд справи у його відсутність.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав подання установи.

Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 22.04.2023, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 20.03.2023 остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 1 місяць. Строк відбування покарання засудженому вирішено рахувати з часу фактичного затримання. Стягнуто процесуальні витрати, вирішено питання речових доказів, роз`яснено порядок та строки оскарження судового рішення.

Згідно вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 22.04.2023, ОСОБА_3 26.01.2024 року вчинив таємне викрадення чужого майна ( крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, а саме : викрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M32» номер моделі SM-M325FV/DS 128GB, вартістю 4026,20 грн.

Як зазначено у вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 22.04.2023 при призначенні остаточного покарання ним, відповідно до ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 20.03.2023.

Так, вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 20.03.2023 ОСОБА_3 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Звільнено засудженого від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.75 КК України, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік, в період якого, відповідно до ст.76 КК України зобов`язано його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 20.03.2023, ОСОБА_3 05.12.2022 здійснив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна загальна вартість якого становить 2152,31 грн.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 3886-IX від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлений в розмірі 3028 гривень.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлений в розмірі: з 1 січня - 2481 гривня, з 1 липня - 2600 гривень, з 1 грудня - 2684 гривні.

Розмір одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян станом на 2024 в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, становить : - 1514 грн. (3028/100*50).

Розмір одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян станом на 05.12 2022 в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, становить 1342 грн. (2684/100*50).

Таким чином, дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала - щодо епізоду вчиненого правопорушення з 26.01.2024 - 3028 грн. (1514*2); щодо епізоду вчиненого правопорушення 05.12.2022 - 2684 грн. (1342*2).

За таких обставин вчинене ОСОБА_3 правопорушення за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 20.03.2023, підлягає декриміналізації та за його вчинення особа підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому не є кримінально - караним діянням.

Натомість вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 22.04.2023 не підлягає декриміналізації через те, що вартість викраденого майна перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення правопорушення.

Зміна розміру вартості викраденого чужого майна, за яким таке викрадення вважається дрібним з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст.51 КУпАП.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_3 згідно вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 20.03.2023 завдав матеріальної шкоди на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення правопорушення, тобто вчинені ним діяння, відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ, не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання за даним епізодом, на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

Водночас, за епізодом, згідно вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 22.04.2023, ОСОБА_3 спричинив матеріальну шкоду, розмір якої перевищує два неоподатковуваних мінімума доходів громадян станом на день вчинення правопорушення, а відтак вчинене ним діяння за вказаним епізодом є кримінально караними. За таких обставин вчинене засудженим діяння за даним вироком у цій частині вважається кримінально караним та не впливає на призначене йому покарання.

З урахування цього, суд приводить вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 22.04.2023 у відповідність до вимог Закону №3886-IX від 18.07.2024р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, -

п о с т а н о в и в :

Подання ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, призначеного йому вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 20.03.2023, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням караності діянь.

Вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 22.04.2023 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , привести у відповідність до вимог Закону України № 3886-IX від 18.07.2024р.

Виключити із вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 22.04.2023 застосування ч.1 ст. 71 КК України для визначення остаточного покарання шляхом часткового приєднання невідбутої ОСОБА_3 частини покарання за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 20.03.2023.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1