Провадження № 1-кс/201/4488/2024
УХВАЛА

Іменем України

25 жовтня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001689 від 12.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що групою слідчих СВ ВП № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області в складі слідчих слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001689 від 12.10.2024, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.263 ст.290 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період дії воєнного стану, 12 жовтня 2024 року, в період часу з 01:00 год. по 07:00 год. ОСОБА_5 будучи особою, раніше засудженою за вчинення корисливих злочинів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, визначив майно, що знаходиться в приміщенні приватного домоволодіння буд. 16А та яке належить ОСОБА_6 об`єктом свого злочинного посягання.

Далі ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно та в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, невстановленим досудовим розслідування шляхом проник на територію вищевказаного приватного домоволодіння звідки невстановленим шляхом проник до 1-го поверху житлового будинку. Там, рухаючись кімнатами, ОСОБА_5 взяв наступні речі, які на праві приватної власності належать ОСОБА_6 :

- ігрова консоль Sony Playstation 5 білого кольору з двома джойстиками вартістю 50 000 грн.;

- ноутбук Macbook Pro діагональ 16, sRJ4GYHXFQH вартістю 140 000 грн.;

- ноутбук Macbook Air діагональ 13, sy17P32X2D6 вартістю 48 000 грн.;

- ноутбук Macbook Pro діагональ 13, sС02NPSMHG3QJ вартістю в 10 000 грн.;

- ноутбук Macbook Pro діагональ 16, sJY9LL4PJH0 вартістю 140 000 грн.

- навушники Air Pods Pro вартістю 10 000 грн.;

- пристрій для паління iQos 3 індукційний вартістю 2 000 грн;

- готівка в розмірі 2200 доларів США купюрами по 100 доларів та 100 000 грн. купюрами по 1000, 500, 200 грн.,;

- годинник наручний G-shock вартістю 6500 грн.;

- рюкзак чорного кольору вартістю 2000 грн.;

- куртка чоловіча осіння з матеріалу поліестер (дощовик-вітровка), чорного кольору, з капюшоном, на правій руці на плечі - біле лого, вартістю 5000 грн.;

- кепка чоловіка чорного кольору з маркуванням логотипу NY вартістю 1500 грн.;

- кросівки чорного кольору GoodYeaR 42 розміру вартістю 3500 грн.;

- сумка через плече Calvin Kline чорного кольору шкіряна вартістю 2500 грн.;

- кавова машина вартість якої на даний час не встановлена;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 ;

- кредитні картки УКРСІББАНК НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;

- водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 та почав утримувати вищевказані речі при собі.

Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 покинув приміщення домоволодіння з викраденим майном, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 617 000 грн., що перевищує 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та є великим розміром.

Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) у великих розмірах, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

15.10.2024 року на добровільній основі гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 видав майно яке отримав від ОСОБА_5 , а саме:

- ноутбук Macbook Pro діагональ 13, sС02NPSMHG3QJ ноутбук Macbook Pro діагональ 16, sНОМЕР_3 , ігрова консоль Sony Playstation 5 білого кольору з двома джойстиками вилучені до спеціального пакету № НОМЕР_4 ;

- грошові кошти в сумі 1600 доларів США та грошові кошти в сумі 21 000 грн вилучені до спеціального пакету №PSP1376692.

Таким чином, тимчасове обмеження прав власника/володільця вказаного майна має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном. З огляду на вищевикладене, арешт вилученого у ході затримання підозрюваного майна є розумним та співрозмірним обмеженню права власності та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, слідчий просив накласти арешт майно з метою збереження речових доказів.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Слідчий надав заяву про слухання справи за його відсутністю, просив клопотання задовольнити.

ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просив розглянути подане клопотання без його участі та частково накласти арешт на вилучене майно із залишенням даного майна йому в користування.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Враховуючи викладене, а також стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає за можливе розглянуте вказане клопотання без участі власника, роз`яснивши йому про право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. (ст. 174 КПК України).

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що СВ ВП № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001689 від 12.10.2024, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.263 ст.290 КК України.

15.10.2024 року на добровільній основі гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 видав майно яке отримав від ОСОБА_5 , а саме:

- ноутбук Macbook Pro діагональ 13, sС02NPSMHG3QJ ноутбук Macbook Pro діагональ 16, sRJ4GYHXFQH, ігрова консоль Sony Playstation 5 білого кольору з двома джойстиками вилучені до спеціального пакету № НОМЕР_4 ;

- грошові кошти в сумі 1600 доларів США та грошові кошти в сумі 21 000 грн вилучені до спеціального пакету №PSP1376692.

Постановою слідчого від 14.10.2024 вищевказане майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001689 від 12.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до абзацу другого частини 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі вимог ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктові 1 частини другої статті 170 цього Кодексу): 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

Натомість, під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що вказане вище майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Крім того, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Разом з тим, згідно зі ст.ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суддя слідчий приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню частково в частині накладення арешту на предмети і речі лише в частині заборони права на розпорядження та відчуження, адже вони є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що немає процесуальної доцільності у забороні користуватися вилученим майном. Без шкоди для досудового розслідування майно може бути передано на відповідальне зберігання його власнику і його перебування в органі досудового розслідування порушує його право мирного користування майном.

У даному кримінальному провадженні проведення відповідних слідчих дій з даним майном можливе без позбавлення власника майна користуватися ним, тому немає потреби надалі зберігати це майно під охороною державного органу. Його належне збереження як речового доказу у кримінальному провадженні має забезпечити його власник.

Відповідно до п. 41 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції), уведеною в дію спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України від 27.08.2010р. № 51/401/649/471/23/125, майно, на яке накладено арешт, передається згідно з рішенням слідчого, прокурора та суду, виходячи з конкретних обставин та інтересів справи, на зберігання представникові територіальної держадміністрації або житлово-експлуатаційної організації, державної служби охорони органів внутрішніх справ, а також організації, якій завдані збитки, або власникові цього майна чи його родичу, якому роз`яснюється його відповідальність за зберігання прийнятого майна, про що у нього відбирається розписка.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна. Частина 5 ст. 173 КПК України містить положення про необхідність зазначення в ухвалі слідчого судді згідно переліку тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття рішення про задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001689 від 12.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт у вигляді заборони на розпорядження та відчуження на тимчасово вилучене 15.10.2024 року на добровільній основі виданим гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 майном, а саме:

- ноутбук Macbook Pro діагональ 13, sС02NPSMHG3QJ ноутбук Macbook Pro діагональ 16, sНОМЕР_3 , ігрова консоль Sony Playstation 5 білого кольору з двома джойстиками вилучені до спеціального пакету № НОМЕР_4 ;

- грошові кошти в сумі 1600 доларів США та грошові кошти в сумі 21 000 грн вилучені до спеціального пакету №PSP1376692.

У задоволенні клопотання в частині накладення арешту шляхом заборони користування на тимчасово вилучене 15.10.2024 року на добровільній основі виданим гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 майном, а саме:

- ноутбук Macbook Pro діагональ 13, sС02NPSMHG3QJ ноутбук Macbook Pro діагональ 16, sНОМЕР_3 , ігрова консоль Sony Playstation 5 білого кольору з двома джойстиками вилучені до спеціального пакету № НОМЕР_4 ;

- грошові кошти в сумі 1600 доларів США та грошові кошти в сумі 21 000 грн вилучені до спеціального пакету №PSP1376692 відмовити.

Зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування, прокурора у кримінальному провадженні або іншу уповноважену особу повернути власнику тимчасово вилучене 15.10.2024 року на добровільній основі видане гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 майно, а саме:

- ноутбук Macbook Pro діагональ 13, sС02NPSMHG3QJ ноутбук Macbook Pro діагональ 16, sНОМЕР_3 , ігрова консоль Sony Playstation 5 білого кольору з двома джойстиками вилучені до спеціального пакету № НОМЕР_4 ;

- грошові кошти в сумі 1600 доларів США та грошові кошти в сумі 21 000 грн вилучені до спеціального пакету №PSP1376692.

Зобов`язати власника повідомляти письмово слідчого/дізнавача, прокурора про зміну місця зберігання майна та надавати доступ до місця його зберігання за першою вимогою слідчого/дізнавача і, за необхідності, за вимогою слідчого/дізнавача доставляти вищевказане майно для проведення слідчих дій.

Уповноваженій особі органу досудового розслідування, прокурору у кримінальному провадженні або іншій уповноваженій особі попередити власника під розпис про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України в разі вчинення будь-яких незаконних дій щодо арештованого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1