Справа № 204/7956/24
Провадження № 1-кс/204/2097/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю підозрюваної ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянки України, одруженої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого Слідчого відділення ВП № 6 ДРУП ГУНП Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що СВ ВП № 6 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000412 від 31.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч.ч. 2,3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч.4 ст.189, ч. 2 ст. 372, ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України. Постановою начальника слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області до складу слідчої групи у вказаному кримінальному провадженні включені слідчі слідчого управління. Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Дніпропетровської обласної прокуратури. Досудовим розслідуванням встановлено, що Відповідно до ст.85 Закону України «Про місцеві вибори», на підставі постанови Тернівської міської територіальної виборчої комісії №44 від 03.11.2020 «Про реєстрацію Тернівського міського голови Павлоградського району Дніпропетровської області», ОСОБА_8 набув повноважень Тернівського міського голови Павлоградського району Дніпропетровської області та останньому присвоєно IІІ категорію посадової особи місцевого самоврядування. 02 вересня 2021 року між Тернівською міською радою (далі Засновник/Власник) в особі Тернівського міського голови ОСОБА_8 з однієї сторони, та ОСОБА_9 з іншої сторони, укладено контракт №02-21, відповідно до якого ОСОБА_9 , призначено на посаду директора комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство» Тернівської міської ради. В подальшому, вказаний контракт було неодноразово продовжено, в тому числі останній раз розпорядженням Тернівського міського голови ОСОБА_8 від 25.03.2024 №98-к строком на 9 місяців, тобто по 31.12.2024 року. Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 02.02.2023 року, у період дії воєнного стану, у ОСОБА_8 повторно виник умисел, направлений на заволодіння коштами місцевого бюджету Тернівської міської ради, виділеними на поточну діяльність комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство» Тернівської міської ради (), шляхом зловживання своїм службовим становищем, та шляхом складання завідомо неправдивих офіційних документів, та внесення до них завідомо неправдивих відомостей. Розробивши план скоєння злочину, ОСОБА_8 прийшов до висновку, що для реалізації злочинного умислу йому необхідно залучити осіб, які поділяють його незаконні інтереси і прагнуть до швидкого збагачення, та спільно з ним і під його керівництвом виявлять бажання взяти участь у вчиненні злочинів, а саме у заволодінні грошовими коштами місцевого бюджету Тернівської міської ради, виділеними на поточну діяльність комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство» Тернівської міської ради (), та які, відповідно до своїх службових обов`язків мають право розпоряджатись коштами комунального підприємства, а також виконують організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції. Таким чином, для реалізації злочинного умислу ОСОБА_8 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, перебуваючи у невстановленому місці, вступив у попередню змову з директором КП «Тернівське житлово-комунальне підприємство» Тернівської міської ради () ОСОБА_9 , та колишнім співробітником останнього ОСОБА_5 , які, бажаючи отримувати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, прийняли пропозицію ОСОБА_8 та надали свою добровільну згоду на участь у вчиненні злочинів, а саме у заволодінні грошовими коштами місцевого бюджету у особливо великому розмірі, шляхом складання завідомо неправдивих офіційних документів, та внесення до них завідомо неправдивих відомостей. Відповідно до попередньої змови, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , передбачили наступне: Підшукати підконтрольного приватного підприємця, та отримання від нього копій право встановлюючи документів; Відкрити банківський рахунок відносно приватного підприємця, та отримання повного доступу до нього, а також до корпоративної банківської картки приватного підприємця; Складання та видача завідомо неправдивого документу, а саме договору поставки від імені приватного підприємця, предметом якого буде поставка товару, нібито необхідного для поточної діяльності комунального підприємства «ТЖКП»; Складання та видача завідомо неправдивого офіційного документу - накладної про поставку товару, та внесення до нього завідомо неправдивих відомостей, щодо нібито поставки товару; Складання акту прийняття на баланс КП «Тернівське житлово-комунальне підприємство» Тернівської міської ради () нібито придбаних у приватного підприємця товарів; Здійснення переказу грошових коштів з рахунку комунального підприємства на рахунок підконтрольного приватного підприємця за поставку товару, який не поставлявся; Перетворення грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, шляхом переведення на корпоративну банківську картку, з подальшим зняттям в касі банку та банкоматах; Виготовлення завідомо неправдивого документу про списання придбаних у приватного підприємця товарів, які в дійсності не поставлялись; Розподіл отриманих таким чином готівкових грошових коштів між всіма учасниками злочину, відповідно до розподілених функцій. Так, у невстановлений час, але не пізніше 02.02.2023 року, ОСОБА_5 , діючи відповідно до розробленого злочинного плану, виконуючи відведену їй роль, на виконання вказівки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , підшукала приватного підприємця ОСОБА_10 , в якості особи, чиї документи можливо використати під час вчинення злочинів. Надалі, ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_10 , яка не була ознайомлена із злочинним планом ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , копії право установчих документів, під приводом здійснення бухгалтерського супроводження останньої під час підприємницької діяльності. Одночасно з цим, на виконання вказівки ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , яка не була обізнана із злочинним планом ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , у супроводі останньої прибула до відділення банку АТ «ПУМБ», де відкрила рахунок як фізична особа підприємець, та в якості довіреної особи, яка може користуватись рахунком вказала ОСОБА_5 та передала останній банківські картки, для користування вказаним рахунком, які ОСОБА_5 в подальшому мала на меті використовувати, для маскування злочинної діяльності та виготовлення завідомо неправдивих офіційних документів, з метою заволодіння коштами місцевого бюджету Тернівської міської ради, виділеними на поточну діяльність комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство» Тернівської міської ради (). Надалі, у невстановлений час, але не пізніше 02.02.2023, ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому місці, реалізуючи спільний умисел, направлений на заволодіння коштами місцевого бюджету, виділеними на поточну діяльність КП «ТЖКП», діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , виконуючи відведену їй роль, усвідомлюючи, що на території України введено та діє воєнний стан, достовірно знаючи, що жодний товар до комунального підприємства Тернівське житлово-комунальне підприємство» Тернівської міської ради () приватним підприємцем ОСОБА_10 поставлятись не буде, діючи умисно, склала завідомо неправдивий офіційний документ, а саме договір поставки №12п/01-23, до якого внесла завідомо неправдиві відомості про намір приватного підприємця ОСОБА_10 поставити товар, а саме: завіхрювач у кількості 76 одиниць, ціна 5 000 (без ПДВ) за штуку та циклонні елементи у кількості 49 одиниць, ціна 14 500 грн (без ПДВ) за штуку, після чого у графі «Постачальник» вказаного договору поставила підпис від імені ОСОБА_10 , та передала вказаний договір для підписання ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , продовжуючи реалізацію спільного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами місцевого бюджету Тернівської міської ради, виділеними на поточну діяльність комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство» Тернівської міської ради () у особливо великому розмірі, у період воєнного стану, діючи відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, зловживаючи своїм службовим становищем, достовірно знаючи, що до договору №12п/01-23 внесені завідомо неправдиві відомості про намір приватного підприємця ОСОБА_10 поставити товар, усвідомлюючи, що товар поставлятись не буде, поставив особистий підпис у графі «Покупець» договору №12п/01-23, який завірив печаткою підприємства, і таким чином надав вказаному документу статус офіційного. Надалі, ОСОБА_9 , діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану, направленого на заволодіння грошовими коштами місцевого бюджету у особливо великому розмірі, в умовах воєнного стану, передав вказаний договір №12п/01-23 від 02.02.2023 ОСОБА_8 , для погодження та надання дозволу на оплату. В свою чергу ОСОБА_8 , в невстановлений час, але не пізніше 02.02.2023, перебуваючи в за адресою АДРЕСА_3 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, відповідно до відведеної йому ролі, із корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, продовжуючи реалізацію спільного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами місцевого бюджету, виділеними на поточну діяльність комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство» Тернівської міської ради () у особливо великому розмірі, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що до договору №12п/01-23 від 02.02.2023 внесені завідомо неправдиві відомості, про намір приватного підприємця ОСОБА_10 поставити товар, усвідомлюючи, що остання товар поставляти не буде, поставив особистий підпис у графі «Погоджено», та повернув вказані документи ОСОБА_9 . Надалі, ОСОБА_9 , в невстановлений час, але не пізніше 08.02.2023, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , діючи за повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , відповідно до відведеної йому ролі, із корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, продовжуючи реалізацію спільного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами місцевого бюджету Тернівської міської ради, виділеними на поточну діяльність комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство» Тернівської міської ради (), в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що до договору №12п/01-23 від 02.02.2023 внесені завідомо неправдиві відомості, про намір приватного підприємця ОСОБА_10 поставити товар, усвідомлюючи, що остання товар поставляти не буде, організував здійснення оплати підлеглими йому працівниками, які не були обізнані із злочинними намірами останніх, грошових коштів у розмірі 1 090 500 грн (Без ПДВ) по договору №12п/01-23 від 02.02.2023 в якості передплати за Товар. Надалі, у невстановлений час, але не пізніше 10.02.2023, ОСОБА_5 , перебуваючи в невстановленому місці, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 відповідно до відведеної їй ролі, із корисливих мотивів, продовжуючи реалізацію спільного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами місцевого бюджету в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що жодний товар до комунального підприємства приватним підприємцем ОСОБА_10 не поставлявся, та поставлятись не буде, склала завідомо неправдивий документ, а саме накладну №1002/2023 від 10 лютого 2023 року, до якої внесла завідомо неправдиві відомості, про фактичне постачання наступного товару: завіхрювач у кількості 76 одиниць, ціна 5 000 (без ПДВ) за штуку та циклонні елементи у кількості 49 одиниць, ціна 14 500 грн (без ПДВ) за штуку, загальною вартістю 1 090 500 грн. 00 коп., який в дійсності не поставлявся, та у графі «Здав» поставила підпис від імені ОСОБА_10 , і передала вказану накладну для підписання ОСОБА_9 . Одночасно з цим, у невстановлений час, але не пізніше 10.02.2023, ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію спільного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами місцевого бюджету, виділеними на поточну діяльність комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство» Тернівської міської ради () у особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що жодний товар до комунального підприємства приватним підприємцем ОСОБА_10 не поставлявся і поставлятись не буде, і таким чином до накладної №1002/2023 від 10 лютого 2023 року внесені завідомо неправдиві відомості, надав вказівку ОСОБА_11 , яка не була обізнана із злочинними намірами ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , підписати вказану накладну. Одночасно з цим, ОСОБА_11 , яка не була обізнана із злочинними намірами ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , діючи на виконання вказівки ОСОБА_9 , у графі «Прийняв» вказаної накладної поставила особистий підпис, який ОСОБА_9 завірив печаткою КП «Тернівське житлово-комунальне підприємство» Тернівської міської ради (), і таким чином надав вказаному документу статус офіційного. Після чого, з метою конспірації своїх злочинних дій, та унеможливлення викриття з боку працівників правоохоронних органів, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , надав вказівку ОСОБА_12 , яка не була обізнана із злочинними намірами останніх, про складання приймального акту про взяття на баланс комунального підприємства товарів, а саме: завіхрювач у кількості 76 одиниць, та циклонні елементи у кількості 49 одиниць, які в дійсності не поставлялись. 10.02.2023 року, на підставі вищевказаних завідомо неправдивих офіційних документів, КП «Тернівське житлово-комунальне підприємство» Тернівської міської ради () здійснено переказ з рахунку комунального підприємства № НОМЕР_1 , на рахунок приватного підприємця ОСОБА_10 № НОМЕР_2 , який контролювався ОСОБА_5 , у розмірі 1 090 500 грн 00 коп (Без ПДВ), за товар, який в дійсності не поставлявся. Після чого, ОСОБА_5 , шляхом перерахування отриманих на рахунок від КП «Тернівське житлово-комунальне підприємство» Тернівської міської ради () грошових коштів на корпоративний картковий рахунок ФОП ОСОБА_10 та шляхом списання грошових коштів із призначенням «чистий дохід після сплати обов`язкових податків та зборів, без ПДВ, ОСОБА_10 », здійснила перетворення вказаних грошових коштів у готівкову форму, після чого передала їх ОСОБА_9 . Надалі, ОСОБА_9 , діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану, направленого на заволодіння грошовими коштами у особливо великому розмірі в умовах воєнного стану, під керівництвом ОСОБА_8 , розподілив вказані готівкові кошти, між всіма співучасниками злочину. Таким чином, в період часу з 02.02.2023 по 10.02.2023, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, реалізуючи спільний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами місцевого бюджету в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, та шляхом складання та видачі завідомо неправдивих офіційних документів, та внесення в них завідомо неправдивих відомостей про здійснення придбання товарів у приватного підприємця ОСОБА_10 , заволоділи грошовими коштами місцевого бюджету Тернівської міської ради, виділеними на поточну діяльність комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство» Тернівської міської ради () в межах договору №12п/01-23 від 02.02.2023, на загальну суму 1 090 500 гривень 00 копійок, що у 812 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, і є особливо великим розміром.

У порядку ст. ст. 135, 276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами аудіо, відеоконтролю особи - ОСОБА_8 в його службовому кабінеті, в ході якого задокументовано злочинну діяльність ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , організація фіктивних взаємовідносин між КП «КЖКП» та ПП « ОСОБА_10 », надання вказівок іншим співучасникам злочину, неодноразові передачі ОСОБА_9 грошових коштів, отриманих в результаті вчинення злочинів ОСОБА_8 ; Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 08.08.2024, в ході якого остання надала показання, що не мала взаємовідносин з КП «ТЖКП», і договір №12п, не підписувала; Протокол обшуку за адресою АДРЕСА_2 від 01.04.2024, в ході якого були вилучені документи, щодо взаємовідносин між «КЖКП» та ПП « ОСОБА_10 »; Протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 30.04.2024; Протокол тимчасового доступу до документів в АТ «ПУМБ» від 30.05.2024; Протокол огляду документів від 31.05.2024; Висновок судової економічної експертизи; Протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_11 від 18.04.2024; Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; Актами списання товарів, нібито придбаних у ПП « ОСОБА_14 »; Протоколом обшуку від 01.04.2024 за адресою мешкання ОСОБА_5 , в ході якого були виявлені та вилучені бухгалтерські документи ПП « ОСОБА_10 »; Довідкою з КП «ТЖКП» про те, що ОСОБА_15 , чоловік ОСОБА_5 , працює на підприємстві на посаді начальника дільниці; Фотознімками з банкомата, на яких зображена ОСОБА_5 під час зняття грошових коштів з банківської картки ОСОБА_10 ; документами, вилученими під час вищевказаних обшуків; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків чи інших осіб у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

На підставі ст. 182 КПК України в даному випадку є обґрунтовані підстави вважати, що необхідно обрати підозрюваній ОСОБА_5 можливість внесення застави в розмірі, що перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму, а саме як альтернативу обрати розмір застави у сумі 360 розміри прожиткового мінімуму, що складає 1 090 080 гривень. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрювана у судовому засіданні заперечувала проти застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваної у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити та обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. Зазначив, що підозрювана раніше не судима, має тісні соціальні зв`язки, підозра відносно неї не обгрунтована, а ризики не доведені.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на підозрюваних та свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинити нове кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні знайшов своє підтвердження зазначений слідчим та прокурором ризик переховування підозрюваної від слідства та суду, оскільки ОСОБА_5 дійсно враховуючи наявність повідомленої їй підозри про вчинення тяжкого кримінального правопорушення та тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання її винною у скоєнні інкримінованого правопорушення, з метою уникнення такої відповідальності, дійсно може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Факт того, що підозрювана з моменту повідомлення їй про підозру у вчиненні інкримінованих злочинів та розуміючи суть провадження, не вчиняла відкритих дій задля свого переховування, хоча й мала таку можливість, не може слугувати гарантією того, що така вірогідність наразі відсутня.

Що стосується ризику знищення чи приховування ОСОБА_5 речей чи документів, що мають значення для досудового розслідування, то його наявність не була підтверджена у судовому засіданні, оскільки в даному кримінальному провадженні вже було проведено обшуки за місцем мешканню підозрюваної, під час яких виявлено та вилучено речі, що мають значення для встановлення обставин злочину.

Щодо зазначеного органом досудового розслідування ризику можливого впливу підозрюваної на свідків та підозрюваних в даному провадженні, то його наявність не була жодним чином підтверджена, оскільки у судовому засіданні ОСОБА_5 зазначила, що вона вже тривалий час з 2002 року працює приватним підприємцем, а працівників КП «Тернівське житлово-комунальне підприємство» Тернівської міської ради та підозрюваних взагалі не знає.

Що стосується ризику вчинення підозрюваною нового кримінального правопорушення, то його наявність також не була підтверджена жодним доказом.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Однак, в обґрунтування того, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику, підтвердженому у судовому засіданні, прокурором не наведено переконливих мотивів та не надано суду жодних належних доказів.

Що стосується посилань захисника підозрюваної на необґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, то варто зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи критерії обґрунтованості підозри викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Метою затримання є подальше розслідування кримінального провадження шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Виходячи з наданих доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що додані до матеріалів клопотання докази у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Зважаючи на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зазначено термін «Обгрунтована підозра», який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпьелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A? N182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У зв`язку з викладеним, доводи захисника підозрюваної про необґрунтовану підозру є безпідставними.

Відповідно до ст. 181 КК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення нею кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою, враховуючи її вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та реєстрації, стійких соціальних зв`язків та неповнолітньої доньки, відсутність судимостей, а також враховуючи, що існує ризик, що підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, та враховуючи недоведеність прокурором, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаному вище ризику, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, що буде достатнім для запобігання ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановленому у судовому засіданні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, в межах строку досудового розслідування, тобто до 1 жовтня 2024 року.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-не залишати в період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора або суду місце постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога», надання невідкладної медичної допомоги підозрюваній та подальшого невідкладного повернення до житла;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- утримуватись від спілкування з підозрюваними у даному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників СУ ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_5 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Суддя ОСОБА_1