БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/1925/24
Провадження №1-кс/497/698/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт тимчасово вилученого майна

16.08.2024 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000452 від 13.08.2024 року,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000452 від 13.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчим відділом Болградського РВП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000452 від 13.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за фактом носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.08.2024 працівниками СРПП Болградського РВП на блокпосту №001 в м. Болград зупинено автомобіль DAF р/н НОМЕР_1 , з причепленим причепом LAG р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та при проведенні візуальної перевірки, у дверній карті відкритої водійської двері виявили ніж у чохлі, за параметрами схожого на холодну зброю, який було добровільно видано.

Постановою слідчого від 13.08.2024 року вилучений предмет визнаний речовим доказом та залучений до матеріалів кримінального провадження.

На думку слідчого, з метою збереження вилученого майна, яке є таким, що вилучене з незаконного обігу, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, є необхідність у накладанні на нього арешту, згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Слідчий, прокурор, володілець майна в судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення розгляду клопотання повідомлені належним чином, на адресу суду слідчий та володілець майна надіслали заяву про розгляд справи без їх участі.

Розглянувши матеріали поданого клопотання, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Слідчим відділом Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000452 від 13.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Болградської окружної прокуратури.

Встановлено, що 13.08.2024 працівниками СРПП Болградського РВП на блокпосту №001 в м. Болград зупинено автомобіль DAF р/н НОМЕР_1 , з причепленим причепом LAG р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та при проведенні візуальної перевірки, у дверній карті відкритої водійської двері виявили ніж у чохлі, за параметрами схожого на холодну зброю, який було добровільно видано під час огляду місця події (протокол від 13.08.2024).

З показань ОСОБА_5 встановлено, що вказаний ніж у чохлі належить саме його, він його придбав десь рік тому назад у вільному доступі у звичайному магазині в м. Русє Р. Болгарія у якості сувеніру та використання в побуті.

Постановою слідчого від 13.08.2024 року вилучений предмет визнано речовим доказом.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2 об`єктом спеціальної конфіскації може бути майно, вилучене з цивільного обороту.

Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Зазначений строк слідчим дотримано.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За змістом ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження визначених ч. 3 ст.132 КПК України:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

З врахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що існують достатні обставини, які підтверджують, що вилучене майно є речовими доказами у справі, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучене майно, може призвести до приховування та/або зникнення речових доказів, що позбавить можливості орган досудового розслідування провести усі необхідні слідчі дії та якомога швидше завершити досудове розслідування.

Окрім цього, вилучений предмет може бути майном, яке вилучене з цивільного обороту, яке підлягає спеціальній конфіскації.

А відтак, необхідно вжити заходи забезпечення кримінального провадження та накласти арешт на тимчасово вилучене майна, з метою збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації..

Окрім цього, слідчий суддя зазначає, що не підлягає задоволенню вимога про визначення місця зберігання речового доказу, оскільки порядок зберігання доказів визначений ст. 100 КПК України. Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилученого майна слід покласти на слідчого у даному кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, що було добровільно видано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.08.2024 року під час проведення огляду місця події в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000452 від 13.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме:

ніж (на клинці якого мається маркувальні позначення у вигляді напису «Colambia» та №G02) у чорному тканинному чохлі, упаковані і опечатані у пакет НПУ з ідентифікаційним номером «PSP2183887»,

у частині позбавлення права його відчуження, розпоряджання та користування.

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилученого майна покласти на ініціатора цього клопотання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена через Болградський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1