ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/786/24 Доповідач ОСОБА_1
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

підозрюваної - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26 червня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000960 від 10.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 114-2 КК України, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26 червня 2024 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів, тобто до 23.08.2024 (включно), без визначення розміру застави. Не погодившись з зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваної подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання, або обрати суму застави, відповідно до вимог статті 182 КПК України. В обгрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що жоден ризик, передбачений статтею 177 КПК України, прокурором не доведений, слідчим та прокурором не обгрунтовано неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. ОСОБА_6 має постійне місце проживання у с. Савинці Ізюмського району. Захисник вважає застосований запобіжний захід невмотивовано жорстоким. Від прокурора надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги захисника без участі прокурора, що не перешкоджає апеляційному розгляду. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваної та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку. Відповідно до частини 6 статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України. Як вбачається із матеріалів судового провадження, слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000960 від 10.07.2023, за підозрою громадянки України: ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 114-2 КК України. 25.06.2024 ОСОБА_6 було затримано в порядку статті 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 114-2 КК України поширення інформації про переміщення, рух або розташування ЗС України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом ЗС України, міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

Застосовуючи до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, слідчий суддя, оцінюючи сукупність обставин, а саме: наданих органом досудового розслідування доказів на підтвердження наявності обґрунтованої підозри, достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення підозрюваною дій, передбачених пунктами 1, 2, 5 частини 1 статті 177 КПК України дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, з чим погоджується колегія суддів. Зі змісту апеляційної скарги захисника підозрюваної вбачається, що стороною захисту обгрунтованість пред`явленої підозри не спростовується, у зв`язку із чим на підставі частини 1 статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді щодо наявних ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 5 частини 1 статті 177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає можливе покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Стороною захисту не надано доказів наявності у підозрюваної міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, які б гарантували її належну процесуальну поведінку у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу. При цьому, постійне місце проживання не є безумовною обставиною, що може забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, вчинити інше кримінальне правопорушення, апеляційний суд враховує зміст повідомленої підозри, тяжкість інкримінованого злочину, у зв`язку із чим підстав для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не встановлено.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

За таких обставин, враховуючи специфіку вчинення інкримінованого злочину, обставини, що встановлені органом досудового розслідування, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрювана може вдатися до дій, передбачених пунктами 1, 2, 5 частини 1 статті 177 КПК України, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового слідства, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків. Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність визначення розміру застави, суд апеляційної інстанції виходить з того, що відповідно до частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Вирішення питання щодо можливості визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу, належить до дискреційних повноважень слідчого судді, суду, який визначає розмір застави з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. З огляду на обставини, встановлені органом досудового розслідування та існування правового режиму воєнного стану, суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав для визначення підозрюваній ОСОБА_6 застави, що узгоджується з положеннями КПК України.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26 червня 2024 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: