Справа № 206/4050/24
Провадження № 1-кс/206/833/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000225 від 10 липня 2015 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 02 липня 2015 року року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на виконання ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України №15 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію», для проведення призову за мобілізацією був викликаний військовозобов`язаний ОСОБА_5 .

Згідно з результатами військово-лікарської комісії від 08.07.2015 року ОСОБА_5 визнаний за станом здоров`я придатним для проходження військової служби. Крім того, ОСОБА_5 не має правових підстав, передбачених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

28.04.2015 року військовозобов`язаному ОСОБА_5 було роз`яснено положення ст. 336 Кримінального кодексу України, та вручено повістку та мобілізаційне розпорядження про необхідність явки 09.07.2015 року до Білокуракинсько-Троїцького ОРВК для подальшого направлення до збірного пункту м. Сєвєродонецька для розподілення та проходження служби, в якій він власноручно поставив свій підпис, однак 09.07.2015 року, всупереч вказаних вимог законодавства, військовозобов`язаний ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою ухилення від призову за мобілізацією, діючи умисне до збірного пункту в м. Сєвєродонецьк не з`явився, та по теперішній час ухиляється від проходження військової служби за мобілізацією.

29 жовтня 2015 року органом досудового розслідування складено письмове повідомлення ОСОБА_5 про підозру, яке було надіслано поштою на адресу останнього мешкання ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , після вчинення вказаного злочину, покинув місце постійного проживання АДРЕСА_1 та до теперішнього часу переховується від органів досудового розслідування, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 , може продовжити переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий просить надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання повністю підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив його задовольнити.

Заслухавши доводи та пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання приходжу до наступного висновку.

Статтею 131 КПК України визначені види заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких затримання особи.

Згідно ч. 2 ст. 187 КПК України якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Судом встановлено, що 29 жовтня 2015 року слідчим СВ Троїцького РВ ГУМВС України у Луганській області лейтенантом міліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Троїцького району ОСОБА_7 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ст. 336 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України (в редакції від 16 серпня 2015 року) підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно із ч. 1 ст. 278 КПК України (в редакції від 16 серпня 2015 року) письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 КПК України (в редакції від 16 серпня 2015 року) повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

На підставі ч. 1 ст. 135 КПК України (в редакції від 16 серпня 2015 року) особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України (в редакції від 16 серпня 2015 року) належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Відомості про направлення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ст. 336 КК України від 29 жовтня 2015 року, а також відомості про його належне вручення (або відмови в його отриманні, неотримання з інших причин) до клопотання слідчого не долучені.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи за своїм внутрішнім переконанням, оцінюючи надані слідчим докази, приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 188-190, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання слідчого СУ ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Сватівської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000225 від 10 липня 2015 року відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1