ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/1399/23 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/667/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 14 грудня 2023 року у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному 05 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098, внесеному 01 лютого 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000392 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, який мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз: 17 квітня 2023 року вироком Київського районного суду м.Харкова за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Московського районного суду м.Харкова від 14 грудня 2023 року ОСОБА_7 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Київського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2023 року, покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців.

Ухвалено рішення щодо долі речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 26 грудня 2022 року, близько 14:40 год., перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Герої Праці, 15, біля кафе «Хвилинка», діючи умисно, повторно під час дії воєнного стану, шляхом вільного доступу, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що ОСОБА_8 відволік свою увагу, таємно дістав з зовнішньої правої кишені куртки потерпілого, мобільний телефон ТМ «Samsung» Galaxy S7 active на 32gb, вартістю 1899 грн., який сховав до своєї кишені брюк.

Після цього, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1899 грн.

Крім того, ОСОБА_7 30 січня 2023 року, о 13 годині 08 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Єва», який розташований за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, 63-Д, де здійснює свою діяльність ТОВ «РУШ», діючи умисно, повторно, в період дії воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно, взяв зі стелажу чоловічу туалетну воду ТМ «Versace Eau Fraiche» 100 мл., згідно з висновком експерта вартістю 1064 грн., яка належить ТОВ «РУШ».

Після цього, ОСОБА_7 , не сплачуючи за вищевказаний товар, пройшов через касову зону, тримаючи у правій руці чоловічу туалетну воду ТМ «Versace Eau Fraiche» 100 мл. переніс її над магнітно-захисними стойками, вийшов з приміщення магазину та зник з місця скоєння злочину в невідомому напрямку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ТОВ «РУШ» на суму 1064 грн.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 в апеляційних скаргах в редакції внесених до неї змін, просили вирок Московського районного суду м.Харкова від 14 грудня 2023 року щодо ОСОБА_7 скасувати, а провадження закрити, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В обґрунтування зазначили, що вартість таємно викраденого майна обвинуваченим за ч.4 ст.185 КК України є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність.

Розгляд просили провести без їх участі.

Прокурор в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України. Також просила апеляційний розгляд провести без її участі.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви суду

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з вироку, суд на момент його ухвалення, вірно встановив фактичні обставини кримінального провадження та відповідно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України.

Разом з тим, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_7 вчинив 26 грудня 2022 року та 30 січня 2023 року

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1240, 50 грн.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України: за епізодом від 26 грудня 2022 року щодо потерпілого ОСОБА_8 , становив 2481 грн. (1240, 50?2=2481); а за епізодом від 30 січня 2023 року щодо потерпілого ТОВ «РУШ», становив 2684 грн (1342?2=2684).

Як убачається з досліджених судом першої інстанцій матеріалів кримінального провадження, діями ОСОБА_7 було заподіяно матеріальну шкоду: за епізодом від 26 грудня 2022 року потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 1899 грн.; за епізодом від 30 січня 2023 року потерпілому ТОВ «РУШ» на суму 1064 грн.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_7 майна за епізодом від 26 грудня 2022 року у потерпілого ОСОБА_8 становила 1899 грн., а за епізодом від 30 січня 2023 року у потерпілого ТОВ «РУШ» становила 1064 грн., тобто ці суми були меншими за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме за 2022 рік - 2481 грн., а за 2023 рік - 2684 грн., колегія суддів вважає, що з огляду на передбачений ст.58 Конституції України і статтею 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та з урахуванням вищенаведеного, вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення не підпадає (перестало їм бути) під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи, що відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо права власності - збільшилася, суд апеляційної інстанції вважає, що у даному випадку наявні правові підстави для закриття кримінального провадження за пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, та проти такого закриття не заперечували учасники провадження.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 підлягають задоволенню, вирок Московського районного суду м.Харкова від 14 грудня 2023 року щодо ОСОБА_10 - скасуванню, а кримінальне провадження за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - закриттю, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.284, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Московського районного суду м.Харкова від 14 грудня 2023 року щодо ОСОБА_7 - скасувати, а кримінальне провадження за обвинуваченням його за ч.4 ст.185 КК України закрити, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4