Справа № 334/3110/24
Номер провадження № 1-кс/334/2396/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000005 від 20.03.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.2 ст.364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2024 року старший слідчий Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000005 від 20.03.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.2 ст.364 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області №1 від 04.01.2022 року ОСОБА_5 призначено на посаду начальника Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області. В подальшому, на начальника Управління державного земельного кадастру ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області ОСОБА_5 наказом начальника ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області № 58 від 11.05.2022 року покладено виконання обов`язків Державного кадастрового реєстратора Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області.

Керуючись п.п.1 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 року № 564 «Деякі питання ведення та функціонування Державного земельного кадастру в умовах воєнного стану», враховуючи лист Головного управління від 18.10.2022 року № 21-8-0.22-2776/2-22 та додані до нього документи, відомості про ОСОБА_5 включено до переліку державних кадастрових реєстраторів, які в умовах воєнного стану здійснюють визначені Законом України «Про Державний земельний кадастр» повноваження, який затверджується Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру за погодженням з Міністерством аграрної політики та продовольства (зміни в перелік внесені наказом Держгеокадастру від 25.10.2022 року №313). Відповідно, дату 25.10.2022 року можна вважати датою надання доступу до Державного земельного кадастру ОСОБА_5 .

Станом на 08.08.2023 року ОСОБА_5 обіймав посаду начальника управління державного земельного кадастру ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області та виконував обов`язки Державного кадастрового реєстратора Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області, який входить в систему центрального органу виконавчої влади на який, згідно ч.3 п.1 Положення про державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №15 від 14.01.2015 року, покладено реалізацію державної політики у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

При виконанні обов`язків начальника управління державного земельного кадастру ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області та державного кадастрового реєстратора ОСОБА_5 повинен керуватися Конституцією України, Законом України «Про державну службу», Законом України «Про державний земельний кадастр», Постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015 року «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», Постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру».

Посадовою Інструкцією начальника управління державного земельного кадастру ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, із якою ОСОБА_5 особисто ознайомився під підпис 10.04.2023 року, передбачено, що начальник управління здійснює керівництво та організовує роботу управління, зокрема: забезпечення виконання завдань і функцій, покладених на управління держаного земельного кадастру; забезпечення виконання управлінням Конституції та законів України, постанов Верховної ради України, прийнятих відповідно до Конституції та Законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, доручень Прем`єр-міністра України, наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України, доручень Міністра Міністерства аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступників, наказів Держгеокадастру, доручень Голови Держгеокадастру та його заступників, наказів Голови Держгеокадастру та його заступників; забезпечення дотримання працівниками управління правил внутрішнього службового розпорядку, правил етичної поведінки державних службовців (п.3.1 посадової інструкції).

Пунктом 3.3 посадової Інструкції передбачена організація методологічного забезпечення роботи державних кадастрових реєстраторів: координація проведення семінарів та тренінгів для державних кадастрових реєстраторів; координація участі в організації роботи з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації державних кадастрових реєстраторів.

Також, п.3.4 посадової Інструкції передбачена організація роботи щодо розгляду звернень, скарг фізичних, юридичних осіб на рішення про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про об`єкти Державного земельного кадастру щодо виправлення технічної помилки у відомостях Державного земельного кадастру, яка була допущена органом, що здійснює його ведення, на рішення, дії або бездіяльність Державного кадастрового реєстратора (крім рішення про державну реєстрацію земельної ділянки).

Крім того, відповідно положень ч.4 ст.9 Закону України «Про державний земельний кадастр» до кола повноважень ОСОБА_5 , як державного кадастрового реєстратора, належить, зокрема, здійснення державної реєстрації земельних ділянок; здійснення реєстрації заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевірка відповідності поданих документів вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою та містобудівної документації; формування поземельних книг на земельні ділянки, внесення записів до них; здійснення внесення відомостей до Державного земельного кадастру; присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам; здійснення виправлення помилок у Державному земельному кадастрі.

Таким чином, в силу положень ч.2 ст.1 Закону України «Про державну службу» ОСОБА_5 являвся державним службовцем, оскільки, займав посаду державної служби в органі державної влади, одержував заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету, здійснював встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу.

Крім того, обіймаючи постійно в органі державної влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, які полягали у здійсненні керівництва трудовим колективом та при виконанні покладених на нього обов`язків державного кадастрового реєстратора був наділений повноваженнями представника влади, ОСОБА_5 згідно з приміткою п.1 до ст.364 КК України є службовою особою.

Разом з тим, зловживаючи владою та службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, ОСОБА_5 умисно вніс недостовірні відомості до Державного земельного кадастру за наступних обставин.

Так, 08.08.2023 року до Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області надійшло Повідомлення про виявлення технічної помилки фізичною особою №ЗВ-023 від ОСОБА_6 , разом із недостовірним державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 051307 від 12.05.1997 року, який містить відомості, що він виданий на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради народних депутатів №217/28 від 24.04.1997 року на ім`я ОСОБА_6 , на земельну за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,099 га, для розташування кафе з літнім майданчиком.

В подальшому, начальник управління державного земельного кадастру ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, який виконував обов`язки державного кадастрового реєстратора Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області, ОСОБА_5 08.08.2023 року, всупереч інтересам служби, в порушення п.143 Порядку ведення Державного земельного кадастру, якою передбачено обов`язкову перевірку відповідності відомостей з Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які були підставою для внесення таких відомостей, діючи в інтересах ОСОБА_6 , з метою отримання нею неправомірної вигоди у вигляді безпідставного набуття права власності на земельну ділянку, умисно вніс зміни до Державного земельного кадастру, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :04:018:0204 змінив на земельну ділянку з кадастровим номером :04:018:0183 та створив поземельну книгу на останню.

В ході внесення змін та створення поземельної книги на земельну ділянку з кадастровим номером :04:018:0183 було змінено площу та цільове призначення архівної земельної ділянки з кадастровим номером :04:018:0204.

Так, у місцевому фонді документації із землеустрою та оцінки земель ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області не обліковується та не зберігається документація із землеустрою, на підставі якої здійснювалась реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :04:018:0183, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :04:018:0204 не проводилась та документація із землеустрою відсутня.

В той же час, в архівному шарі даних геоінформаційної системи Державного земельного кадастру міститься інформація щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:018:0204, площею 0,0028 га, із цільовим призначенням - для розташування гаража.

Після внесення 08.08.2023 року змін до Державного земельного кадастру начальником управління державного земельного кадастру ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області та виконувачем обов`язки державного кадастрового реєстратора Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області ОСОБА_5 нова земельна ділянка з кадастровим номером :04:018:0183 стала площею 0,099 га, із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Таким чином, начальник управління державного земельного кадастру ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області та виконувач обов`язків державного кадастрового реєстратора Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 051307 від 12.05.1997 року містить недостовірні відомості, зловживаючи владою та службовим становищем, знаючи про відсутність документації із землеустрою на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:018:0204 та :04:018:0183, за наявності розбіжностей між параметрами архівної земельної ділянки з кадастровим номером :04:018:0204 та параметрами земельної ділянки, які зазначені в Державному акті на право приватної власності на землю ІІІ-ЗП № 051307 від 12.05.1997 року, діючи в порушення п.143 Порядку ведення Державного земельного кадастру, щодо необхідності перевірки відповідності відомостей з Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які були підставою для внесення таких відомостей, діючи в інтересах ОСОБА_6 , з метою отримання нею неправомірної вигоди у вигляді безпідставного набуття права власності на земельну ділянку, умисно прийняв рішення про внесення змін до Державного земельного кадастру за заявою № ЗВ-023, тим самим змінив площу та цільове призначення архівної земельної ділянки з кадастровим номером :04:018:0204 всупереч інтересам служби.

За результатами вчинення злочинних дій був сформований Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за заявою № НВ-023 від 08.08.2023 року, відповідно якого право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:018:0183 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,099 га, для розташування кафе з літнім майданчиком, стало належати ОСОБА_6 .

В результаті отримання Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за заявою № НВ-023 від 08.08.2023 року у ОСОБА_6 виникла реальна можливість зареєструвати право приватної власності на земельну ділянку у Єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно. Оскільки, відповідно положень ст.29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого та оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови наявності відповідних відомостей в Державному земельному кадастрі. Державна реєстрація речових прав на земельну ділянку, набутих та оформлених в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться без подання заявником документа, на підставі якого набуто речове право, за умови наявності інформації про зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, у тому числі перенесеної із Державного реєстру земель, документів, що відповідно до законодавства, яке діяло до 1 січня 2013 року, посвідчували право власності або право користування землею (земельними ділянками), а також книг записів (реєстрації) таких документів.

В подальшому, державним реєстратором виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_7 прийнято рішення № 69141483 від 04.09.2023 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:018:0183 за ОСОБА_6 . Підставою для прийняття рішення стали Державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ЗП № 051307 від 12.05.1997 року та відомості з Державного земельного кадастру № 66220265 від 31.08.2023 року, які були внесені ОСОБА_5 .

Своїми злочинним діями ОСОБА_5 завдав територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради шкоди, яка відповідно висновку експерта за результатом проведення оцiночно-земельної експертизи від 05.08.2023 року станове 378000 грн., що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є тяжкими наслідками. Визначення наявності шкоди полягає в тому, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 фактично відбулося вилучення земельної ділянки із комунальної власності на користь ОСОБА_6 , що позбавило територіальну громаду м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради права належним чином здійснювати правомочності щодо володіння, використання та розпорядження земельною ділянкою площею 0,099 га, ринкова вартість якої на момент вчинення злочину становила 378000 грн. та безпідставно наділило ОСОБА_6 правом власності на землю комунальної форми власності.

20.08.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення за ч.2 ст.364 КК України, а саме: у зловживанні владою та службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використанні службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам та інтересам територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за ОСОБА_5 зареєстровано право приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

На теперішній час у кримінальному провадженні встановлено збитки у розмірі 378000 грн.

У кримінальному провадженні нерухоме майно, належне на праві приватної власності ОСОБА_5 , тимчасово не вилучалося, тому є ризик того, що вказане майно з метою його приховання може бути ним реалізовано іншим особам, у зв`язку з чим доцільним буде проводити розгляд клопотання без повідомлення підозрюваного та/або його захисника.

Посилаючись на ч.6 ст.170 КПК України прохала накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності, а саме: на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони розпорядження та відчуження вказаного майна; розгляд клопотання проводити без повідомлення підозрюваного та/або його захисника.

16.09.2024 року ухвалою слідчого судді відкрито провадження за клопотанням та призначено до розгляду в судове засідання на 17.09.2024 року без повідомлення підозрюваного та його захисника на підставі ч.2 ст.172 КПК України.

17.09.2024 року судове засідання відкладено на 20.09.2024 року.

20.09.2024 року в судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, 17.09.2024 року слідча подала заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала та прохала задовольнити.

Власник майна - підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судове засідання не викликалися на підставі ч.2 ст.172 КПК України.

Відповідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В провадженні Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження №0000005 від 20.03.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.2 ст.364 КК України.

20.08.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення за ч.2 ст.364 КК України, а саме: у зловживанні владою та службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використанні службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам та інтересам територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, розмір шкоди відповідно висновку експерта за результатом проведення оцiночно-земельної експертизи від 05.08.2023 року станове 378000 грн.

В ході досудового розслідування було встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за ОСОБА_5 зареєстровано право приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно абз.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абз.2 ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно ч.8 ст.170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що до суду звернувся слідчий з клопотанням про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в якому посилалася на те, що є ризик того, що вказане майно з метою його приховання може бути ним реалізовано іншим особам, тому з метою забезпечення відшкодування шкоди в розмірі 378000 грн., необхідно накласти арешт на вказане майно шляхом заборони розпорядження та відчуження вказаним майном.

Слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна підозрюваного враховує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, повідомлення про яке вручено 20.08.2024 року, та розмір шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, який відповідно висновку експерта за результатом проведення оцiночно-земельної експертизи від 05.08.2023 року складає 378000 грн.

Відповідно положень ст.61 ЦПК України, ст.128 КПК України цивільний позов може бути поданий не тільки особами, яким кримінальним правопорушенням завдано відповідної шкоди, а й прокурором в інтересах держави, в такому позові прокурор повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених ч.4 ст.25 Закону України "Про прокуратуру". При цьому, процесуальні права та обов`язки цивільного позивача виникають за фактом і з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. Ці права, у тому числі і право на звернення з клопотанням про арешт майна підозрюваного для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, нерозривно пов`язані з процесуальним статусом особи - цивільний позивач, і такими правами наділений виключно цивільний позивач.

Відомості про визнання територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в якості потерпілого згідно ст.55 КПК України у матеріалах клопотання відсутні, хоча згідно тексту клопотання територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради завдано шкоди в розмірі 378000 грн. (відповідно висновку експерта за результатом проведення оцiночно-земельної експертизи від 05.08.2023 року).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, відомості про те, що прокурором здійснюється представництво інтересів територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради з підстав ч.4 ст.25 Закону України "Про прокуратуру" клопотання також не містить.

Також, слідчий суддя вважає, що посилання слідчого у клопотанні на те, що є ризик того, що квартира з метою її приховання може бути реалізована підозрюваним іншим особам є необґрунтованим, оскільки квартира знаходиться в АДРЕСА_3 , яке є тимчасово окупованою територією України, і згідно Наказу Міністерства юстиції України від 11.04.2022 року №1429/5 в Бердянському районі Запорізької області припинено доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України.

А отже слідчим не доведено наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

Крім того, слідчий суддя позбавлений можливості врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, оскільки згідно ч.8 ст.170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, так як відомості про вартість даної квартири у матеріалах клопотання відсутні.

Отже, слідчий суддя доходить висновку, що відсутні правові підстави для арешту майна підозрюваного згідно п.4 ч.2 ст.170 КПК України для забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), за відсутності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

А тому клопотання не підлягає задоволенню, як таке, що не підтверджене встановленими обставинами та наданими слідчому судді доказами.

Керуючись ст.ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000005 від 20.03.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.2 ст.364 КК України, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1