Справа № 453/1450/20
№ провадження 1-кп/453/6/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, із середньою освітою, працюючого водієм ТОВ «Група ТІМ», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 25 серпня 2020 року, о 13 годині 47 хвилини, керуючи автомобілем «Peugeot Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по автомобільній дорозі Київ-Чоп у напрямку до м. Чоп, при проїзді її ділянки в районі 684 км у АДРЕСА_3 , порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.2, 1.5, 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість»; «дорожня обстановка»); Розділу 2 п.2.3 «д»; Розділу 10 п.10.1, Розділу 11 п.п. 11.2; Розділу 12 п.п. 12.1, 12.4, 12.9, а також Розділу 34 «Дорожня розмітка» (в частині вимог дорожньої розмітки 1.1 вузька суцільна лінія, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків) Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не вів його якнайближче до правого краю проїзної частини дороги, перед зміною напрямку свого руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, без причин технічного характеру, пересікши лінію дорожньої розмітки 1.1, виїхав на зустрічну смугу руху та, як наслідок, скоїв зіткнення із зустрічним автопоїздом у складі сідлового тягача марки «Volvo FH 4X2T», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із спеціалізованим напівпричепом-цистерною марки "TRAILOR", реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 . Внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху, пасажири автомобіля «Peugeot Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 померла, ОСОБА_8 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_9 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_10 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому змісту ч.3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та пояснив, що дійсно він 25 серпня 2020 року, о 13 годині 47 хвилини, керуючи автомобілем «Peugeot Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по автомобільній дорозі Київ-Чоп у напрямку до м. Чоп, при проїзді її ділянки в районі АДРЕСА_3 , порушив вимоги Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не вів його якнайближче до правого краю проїзної частини дороги, перед зміною напрямку свого руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, без причин технічного характеру, виїхав на зустрічну смугу руху та, як наслідок, скоїв зіткнення із зустрічним автопоїздом у складі сідлового тягача марки «Volvo», із спеціалізованим напівпричепом під керуванням водія ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП пасажири його автомобіля ОСОБА_7 померла, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження. Просить суворо не карати, щиро розкаявся у скоєному. Також вказав, що потерпілим заподіяну матеріальну та моральну шкоду відшкодував.

У судове засідання потерпіла ОСОБА_10 та її представник ОСОБА_11 не з`явились. Від потерпілої ОСОБА_10 (вх.№5264 від 31 липня 2024 року) надійшла заява, в якій вона просить справу слухати у її відсутності, призначити обвинуваченому мінімальне покарання без позбавлення права керування транспортним засобом, претензій матеріального та морального характеру немає. Цивільний позов просить залишити без розгляду.

У судове засідання потерпіла ОСОБА_8 не з`явилась. Подала заяву (вх.№3756 від 14 липня 2021 року) в якій вона просить справу слухати у її відсутності, призначити обвинуваченому мінімальне покарання, претензій морального характеру немає.

У судове засідання потерпілий ОСОБА_9 не з`явився. Подав заяву (вх.№5903 від 07 грудня 2022 року) в якій він просить справу слухати у його відсутності, призначити обвинуваченому мінімальне покарання, претензій морального характеру немає.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 286 КК України, визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши йому положення ч.3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд, допитавши обвинуваченого, взявши до уваги думку потерпілих з приводу призначення обвинуваченому покарання, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині матеріалів, характеризуючих особу ОСОБА_4 та в частині речових доказів і судових витрат, прийшов до висновку, що вина останнього у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, як особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження та смерть потерпілому - вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_12 та середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Обтяжуючих вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Пом`якшуючими вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд вбачає його щире каяття у скоєному, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, відсутність у потерпілих притензій матеріального та морального характеру.

При визначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання та праці, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, а також той факт, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні. Суд враховує те, що у потерпілих немає жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, останній має на утриманні двоє неповнолітніх дітей.

Суд враховує також і досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якої орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства(у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. При визначенні міри покарання ОСОБА_4 орган пробації просить врахувати дану інформацію та прийняти рішення на розсуд суду.

З урахуванням наведених обставин, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч.2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк без позбавленням права керування транспортним засобом із застосуванням ст. 75 КК України звільнивши від відбування основного покарання з випробуванням на певний строк та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Поданий цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає залишенню без розгляду, про що просить сама позивачка.

Вирішено питання судових витрат та речових доказів.

Керуючись ст.ст. 129, 368, 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання з випробувальним строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи №5896/5897/5898 від 05 жовтня 2020 року у розмірі 7354 (сім тисяч триста п`ятдесят чотири) гривні 80 копійок, за проведення експертизи №5900/5901/5902 від 05 жовтня 2020 року у розмірі 7354 (сім тисяч триста п`ятдесят чотири) гривні 80 копійок, за проведення експертизи №5844 від 15 жовтня 2020 року у розмірі 5883 (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят три) гривні 84 копійки, за проведення експертизи №6440 від 27 жовтня 2020 року у розмірі 5720 (п`ять тисяч сімсот двадцять) гривень 40 копійок, всього стягнути 26313 (двадцять шість тисяч триста тринадцять) гривень 84 копійки.

Арешт, накладений ухвалою слідчогого судді Галицького районного суду м. Львова від 28 серпня 2020 року, на автомобіль марки «Peugeot Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчогого судді Галицького районного суду м. Львова від 28 липня 2020 року на автопоїзд у складі сідлового тягача марки «Volvo FH 4X2T», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та спеціалізований напівпричіп-цистерну марки "TRAILOR", реєстраційний номер НОМЕР_3 , - скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «Peugeot Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на території спецмайданчика для тимчасово вилученого транспорту відділення поліції №3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; автопоїзд у складі сідлового тягача марки «Volvo FH 4X2T», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та спеціалізований напівпричіп-цистерну марки "TRAILOR", реєстраційний номер НОМЕР_3 , які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 - залишити у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копію вироку вручити засудженому та прокурору негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сколівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1