Справа №212/6205/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000993 від 11.05.2024, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Красна Балка, Криворізького району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, пенсіонера, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України;

сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 11 травня 2024 року приблизно о 10.00 годині в світлий час доби, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 з одним пасажиром у салоні без вантажу, рухався по сухому асфальтному покриттю проїзнщї частини другорядної дороги вул. 77-ї окремої аеромобільної бригади, позначеної дорожніми знаками пріоритету 2.1 Надати дорогу", з боку вул. Федора Караманиць в напрямку вул. Симбірцева, наближаючись до нерегульованого світлофором перехрестя вул. 77-ї окремої аеромобільної бригади та вул. Симбірцева в Покровському районі м. Кривого Рогу.

В цей же час, по проїзній частині головної дороги вул. Симбірцева, позначеної дорожнім знаком пріоритету 2.3 «Головна дорога», з боку вул. Конституційна в напрямок вул. Ракітіна, рухався автомобіль «ВАЗ 21104», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , без пасажирів та вантажу, який рухався теж наближаючись до нерегульованого світлофором перехрестя доріг вул. Симбірцева та вул. 77-ї окремої аеромобільної бригади.

На зазначеному нерегульованому світлофором перехресті водій ОСОБА_3 , не зупиняючи рух керованого ним автомобіля «ВАЗ 2101», виїхав на нерегульоване світлофором перехрестя проїжджих частин вул. Симбірцева та вул. 77-ї окремої аеромобільної бригади.

Водій ОСОБА_3 , діючи з кримінальною протиправною недбалістю, перед виїздом з другорядної дороги вул. 77-ї окремої аеромобільної бригади на проїзну частину головної дороги вул. Симбірцева, ігноруючи встановлені дорожні знаки, проявив неуважність до дорожньої обстановки, маючи технічну можливість запобігти зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21104», вчасно не зменшив швидкість руху та не зупинив керований їм автомобіль «ВАЗ 2101», щоб надати дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі вул. Симбірцева, з правої сторони прямо, під керуванням водія ОСОБА_3 , чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5, 2.3 б), 2.3 д), 16.11 і дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

п.1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п.2.3 б) д) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... і не відволікатися від керування ним у дорозі, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п.16.11 на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»;

дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що приїжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Внаслідок невиконання зазначених вимог Правил безпеки дорожнього руху України, дотримання яких є достатньою умовою для запобігання події, водій ОСОБА_3 на нерегульованому світлофором перехресті проїзної частини вул. Симбірцева та вул. 77-ї окремої аеромобільної бригади допустив зіткнення керованого ним автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з автомобілем «ВАЗ 21104», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався по головній дорозі вул. Симбірцева прямолінійно.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 2101» ОСОБА_7 була травмована та в цей же день 11 травня 2024 року, знаходячись в реанімації у КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР померла від травм отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1036 від 24.05.2024 смерть ОСОБА_7 наступила від сполученої травми голови, тулубу та кінцівок, яка супроводжувалася переломами кісток скелету та ускладнилася розвитком травматичного шоку, що підтверджується наявністю тілесних ушкоджень, морфологічними змінами з боку внутрішніх органів, даними судово-гістологічного дослідження, а саме множинні синці та садна тулубу та кінцівок; крововиливи у м`які покривні тканини голови; крововиливи у м`які тканини грудної клітки праворуч та ліворуч; крововиливи у м`які тканини правої приниркової ділянки; крововиливи у м`які тканини тазу праворуч; багатоуламкові переломи кісток тазу праворуч; крововиливи у м`які тканини спини.

Крім того виявлено нерівномірне забарвлення міокарду, дифузний дрібно вогнищевий кардіосклероз, атеросклеротичний стенозуючий коронарокальценоз, атеросклеротичні зміни судин мозку, аорти, рідкий стан крові, повнокров`я внутрішніх органів, набряк головного мозку та легень.

Клінічно встановлено: поєднана травма. Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Закрита травма грудної клітини. Забій грудної клітини праворуч. Закритий перелом правої лопатки. Закрита травма черепної порожнини. Закритий багатоуламковий перелом кісток тазу праворуч. Ускладнення: травматичний шок ІІ-ІІІ ст. Позаочеревна гематома. ТЕЛА. (жирова емболія). Гостра серцево-легенева недостатність.

Допущені водієм ОСОБА_3 порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Потерпіла ОСОБА_8 надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3

21 червня 2024 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі його захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до укладеної угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та визначились з його правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 286 КК України, в угоді викладені всі істотні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість.

Сторони угоди погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки з позбавленням првав керування транспортними засобами строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з іспитовим строком.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та розміру покарання, зобов`язався виконувати покладені судом обов`язки.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд, дослідивши угоду, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, необхідній для вирішення цього питання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпіла надала згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до ст. 474 КПК України судом встановлена добровільність сторін при укладанні угоди, тобто їх дії не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено обставин, за яких суд відмовляє в затверджені угоди.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, і, враховуючи, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, приходить до висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження даної угоди, за якою призначити обвинуваченому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

Питання речових доказів та арешту майна вирішити відповідно до ст. 100, 174 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не застосований.

Процесуальні витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/112-24/7876-ІТ від 12.06.2024 в сумі 1514,56 грн слід стягнути на користь держави з обвинуваченого відповідно до вимог ст. 122, 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 314, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 червня 2024 року, укладену між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі його захисника ОСОБА_5 ,у кримінальному провадженні № 0000993 від 11.05.2024.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, визначивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/реєстрації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1514,56 гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 15.05.2024 року на автомобіль ВАЗ 21104, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 і зберігається на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів при КРУП ГУНП України в Дніпропетровській області, скасувати та передати автомобіль власнику або іншим уповноваженим ним особам.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 15.05.2024 року на автомобіль ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 і зберігається на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів при КРУП ГУНП України в Дніпропетровській області, скасувати та передати автомобіль власнику або іншим уповноваженим ним особам.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення: обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1