Номер провадження: 11-сс/813/1285/24
Справа № 946/6266/24 1-кс/946/1926/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайсуду Одеської обл. від 05.08.2024, якою в межах к/п № 0001058 від 03.08.2024 відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Василівка Кілійського району Одеської обл., громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах к/п № 0001058 від 03.08.2024 було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , звільнено його з-під варти в залі суду та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 03.10.2024 із покладенням обов`язків прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, цілодобово не залишати місце свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду з можливістю отримання медичної допомоги та відлучатися з помешкання на час повітряної тривоги.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину та в межах вказаного провадження існують ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, однак стороною обвинувачення не доведено, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та з огляду на відомості про особу ОСОБА_7 прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для запобігання існуючим ризикам.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_6 зазначила, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження з огляду на наступне:

- застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам, зокрема, впливу на свідків, так як ОСОБА_7 буде мати реальну можливість, в тому числі в телефонному режимі, чи опосередковано через інших осіб, психологічно чи іншим чином вплинути на вказаних свідків, з метою зміни ними показів чи відмови від раніше наданих показів;

- наявність нових обставини, які слідчий суддя не міг досліджувати, зокрема, щодо настання смерті потерпілого ОСОБА_10 08.08.2024;

- не надання слідчим суддею оцінки обставинам кримінального правопорушення про те, що ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, не планував та не намагався надати медичну допомогу потерпілому;

- в порушення вимог ч. 1 ст. 370 КПК України слідчим суддею не зазначено підстави можливого, на його думку, застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із чим зазначені в клопотання ризики, які в подальшому встановлені в ході судового засідання, не доводять необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою;

- слідчий суддя не врахував кількість нанесених ударів, послідовність та час втрати свідомості потерпілим, дату вчинення кримінального правопорушення, якою є 02.08.2024, а не 03.04.2023, як помилково зазначено в ухвалі, наявність чи відсутність факту самої бійки.

Посилаючись на викладені обставини, прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 05.08.2024 та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком не більше 60 днів (в межах досудового розслідування) з утриманням у ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор», без визначення альтернативного розміру застави.

Позиція інших учасників провадження.

Захисник ОСОБА_8 в запереченнях на апеляційну скаргу прокурора з її доводами не погодився зазначивши, що оскаржувана ухвала є законною, слідчим суддею у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства, з урахуванням міцності соціальних зв`язків, інших даних про особу підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої за наслідками та способом застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі, обґрунтовано застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду та впливати на свідків. Щодо факту смерті потерпілого захисник вказав на те, що на час розгляду клопотання потерпілий був живий, а тому наведена обставина не могла досліджуватися судом, при цьому наразі повідомлення про підозру не змінювалось, висновку СМЕ щодо причин смерті потерпілого також немає, в той же час враховуючи обставини кримінального правопорушення, не виключається зміна кваліфікації дій на іншу, в тому числі більш м`якшу статтю КК України.

З урахуванням викладених обставин, захисник ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, водночас захисник та підозрюваний заперечували проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи апеляційну скаргу прокурора, апеляційний суд виходить з того, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст. 29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався та врахував їх при постановленні ухвали.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюється, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу в цій частині і констатує, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування його підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння є обґрунтованою.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді, що у вказаному к/п існують ризики незаконного впливу на свідків, потерпілого, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що висновки про наявність ризиків та неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України»).

Апеляційний суд приймає до уваги посилання прокурора відносно того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що свідчить про існування ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

В той же час, колегія судді зауважує, що зазначені обставини щодо тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим були враховані слідим суддею при розгляді клопотання слідчого.

Слідчий суддя на виконання вимог ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього ж Кодексу, також оцінив в сукупності всі обставини, які враховуються при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, зокрема, наявність у підозрюваного родини та утриманців, постійного місця проживання, за яким він характеризується позитивно, визнання ним вини у вчиненні кримінального правопорушення та часткове відшкодування потерпілому витрат на лікування, а також відсутність у нього судимостей.

Отже, в цьому контексті апеляційний суд вважає голослівними посилання прокурора на необґрунтованість висновків слідчого судді щодо застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та його достатність для запобігання існуючим ризикам.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що доказів того, що ОСОБА_7 протягом дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту вчиняв дії, які перелічені у ст. 177 КПК України матеріали, надані апеляційному суду, не містять та прокурором не надані.

При цьому, підозрюваний ОСОБА_7 з`явився за першим викликом до апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій порушується питання про погіршення його становища, що свідчить про належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Більш того, колегія суддів зауважує, що запобіжний захід не є покаранням за злочин. Його мета забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної або обвинуваченої особи.

Окрім того, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 Конвенції.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що під час апеляційного розгляду прокурор не надав суду доказів, які б вказували на те, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, не забезпечує достатнім чином виконання покладених на нього обов`язків.

Доводи прокурора відносно того, що у справі виникли нові обставини, зокрема щодо настання 08.08.2024 смерті потерпілого, не можуть бути підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу з огляду на те, що матеріали клопотання слідчого не містять відомостей про зміну раніше повідомленої ОСОБА_7 підозри та виконання слідчим дій, передбачених ст. 278 КПК України з вручення ОСОБА_7 відповідних змін, як і не містять змін правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , про що слушно зауважив захисник ОСОБА_8 у поданих ним запереченнях на апеляційну скаргу.

Водночас, апеляційний суд погоджує доводи прокурора відносно помилкового зазначення слідчим суддею в мотивувальній частині ухвали дати вчинення злочину 03.04.2023, якою відповідно до наданих апеляційному суду матеріалів є 02.08.2024, при цьому зауважує, що зазначені обставини містять ознаки технічних описок та жодним чином не впливають на висновки слідчого суддів за результатами розгляду клопотання слідчого.

Отже, вищезазначені обставини в сукупності узгоджуються з європейськими стандартами та свідчать про обґрунтованість висновків слідчого судді про можливість застосування на теперішній час відносно підозрюваного ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Окрім того, орган досудового розслідування не позбавлений права, в разі недотримання підозрюваним умов домашнього арешту звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до приписів п.1) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, запобіжний захід у цілодобового нічного домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , у зв`язку з чим не вбачає підстав задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 182, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської обл. від 05.08.2024., якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 03.10.2024 залишити без змін.

Рекомендувати слідчому суддіІзмаїльського міськрайонного суду Одеської обл. ОСОБА_1 виправити описку в мотивувальній частині ухвали щодо дати вчинення злочину.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4