ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2024 місто Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Чугуєві погоджене з прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони ОСОБА_3 , клопотання слідчого СВ ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000710, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, Азербайджан, азербайджанця, громадянина України, солдата, який перебуває на посаді кулеметника другого стрілецького спеціалізованого відділення першого стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону ("Шквал") військової частини НОМЕР_1 , раніше неодноразово судимого (останній раз 15.09.2022 Київським районним судом м. Одеси за ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, за поданням начальника Державної установи «Одеської виправної колонії (14)» про умовне дострокове звільнення від відбування призначеного покарання для проходження військової служби та встановлення адміністративного нагляду, засудженого ОСОБА_6 , звільнено від відбування основаного покарання у вигляді позбавлення волі з невідбутим строком 8 місяців 8 днів, для проходження ним військової служби за контрактом), зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Сторона обвинувачення просить застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 28.11.2024, приблизно о 06:45 год, перебуваючи у погребі, розташованого у м. Вовчанськ Чугуївського району Харківської області, разом із військовослужбовцями стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал) ВЧ НОМЕР_1 , а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних взаємовідносин із потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у ОСОБА_6 виник прямий умисел, спрямований на умисне, протиправне та незворотне заподіяння смерті військовослужбовцю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після цього, ОСОБА_6 перебуваючи у погребі, розташованого у м. Вовчанськ Чугуївського району Харківської області, діючи умисно та протиправно, реалізуючи свій злочинний умисел та бажаючи довести його до кінця, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх подальших дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді смерті потерпілого, відчуваючи ненависть до ОСОБА_8 , та свідомо бажаючи настання смерті останнього, узяв закріплену за ним військову, автоматичну, вогнепальну зброю, а саме «АКМ 74» № НОМЕР_2 випуску, який зняв із запобіжника, досилавши патрон в патронник, здійснив один постріл із зазначеного автомата в голову ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді кульового поранення скроневої ділянки голови, в результаті чого настала його біологічна смерть.

Отже, ОСОБА_6 діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , із застосуванням військової, автоматичної, вогнепальної зброї здійснив один влучний постріл у голову потерпілого, від якого останній загинув на місці.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у вбивстві (умисному протиправному заподіянні смерті іншій особі).

29.11.2024 за даним фактом ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчий в клопотанні вказував, що під час проведення досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підозри, яка підтверджується: протоколами огляду місця події від 29.11.2024, протоколами допитів свідків ОСОБА_7 від 29.11.2024 та ОСОБА_9 від 29.11.2024, протоколами проведення слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 від 30.11.2024, письмовим повідомленням про підозру ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України від 29.11.2024, протоколом затримання ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України від 29.11.2024, протоколом огляду місця події від 30.11.2024 (огляду загиблого ОСОБА_8 ), та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Метою та підставою застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до вимог ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Так в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладені обставини, які в своїй сукупності свідчать про те, що з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 злочину, тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного стосовно нього обвинувального вироку за вчинення злочину, передбаченого вищевказаною статтею Кримінального кодексу України, вбачається ризик того, що він може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності.

Крім того, на даний час по кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування, не встановлено повне коло свідків, підозрюваних у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та у разі якщо відносно ОСОБА_6 не буде обрано запобіжний захід, пов`язаний з його ізоляцією, він зможе здійснити вплив на свідка, у зв`язку з тим, що свідки у вказаному кримінальному правопорушенні являються його знайомими, тому він шляхом примусу, вмовлянням, підкупом може схилити їх давати показання на свою користь що вказує на наявність ризику незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, вивченням особи ОСОБА_6 встановлено, що, останній раніше неодноразово судимий та притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, що свідчить про те, що ОСОБА_6 схильний до вчинення злочинів різноманітних класифікацій складів злочину, передбачених КК України та знаходячись на свободі може продовжити свою злочинну діяльність, пов`язану зі вчиненням злочинів, що вказує на наявність ризику передбаченого вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відтак у органів досудового розслідування є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, обґрунтовані, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, відсутність міцних соціальних зв`язків та з метою забезпечення дієвості правоохоронних органів в боротьбі зі злочинністю, запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, що відносяться до категорії особливо тяжких та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, а також зважаючи на вчинене діяння ОСОБА_6 є соціально небезпечною особою, може переховуватись від органу досудового розслідування, може продовжувати вчиняти нові кримінальні правопорушення, що може загрожувати життю, здоров`ю та майну інших осіб, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, стосовно нього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та повідомив, що на теперішній час дійсно існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий в клопотанні та наполягав на тому, що обрання більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Слідчий під час судового засідання клопотання підтримала та, посилаючись на вищевикладене, просив його задовольнити.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання слідчого заперечувала, вказувала, що підозра, повідомлена її підзахисному є необгрунтованою, слідчим не зібрано доказів, які б дозволили стверджувати причетнійсть ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому злочину, сам ОСОБА_6 категорично заперечує факт вчинення саме ним пострілів в бік загиблого, оскільки в тому місці перебувало чотири особи та всі стріляли. Захисник стверджувала, що наведені в клопотанні ризики наразі не існують, їх існування жодним чином не доведене та просила суд у задоволенні клопотання слідчого відмовити, оскільки прокурором не доведено, що інші, більш м`які запобіжні заходи не довзолять забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, преедбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання слідчого заперечував, із повідомленою йому підозрою не погодився.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, встановила, що 29.11.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України - умисному протиправному заподіянні смерті іншій особі.

Згідно протоколу затримання особи, ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України 29.11.2024 о 19:20 год.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При розгляді клопотання слідчим суддею враховуються відомості про особу підозрюваного та приймається до уваги, що підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, одружений, військовослужбовець, проте зазначені обставини не зменшують існування ризиків, передбачених, ч.1 ст.177 КПК України, оскільки вони існували і на час вчинення протиправних дій, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які суттєво впливають на обрання підозрюваним моделі поведінки, а відтак не здатні перешкодити вчинити йому дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ЄСПЛ в своїх рішеннях «Панченко проти Росії» та «Бекчиєв проти Молдови» неодноразово зазначав, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Ризик переховування обумовлений, серед іншого, і можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання, оскільки злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_10 , передбачає покарання, в тому числі у виді реального позбавлення волі на строк до 7 років. Зазначені обставини самі по собі можуть спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема позицією, викладеною у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак, сама по собі тяжкість злочину хоча і не є єдиною визначальною умовою при встановленні ризику, проте разом з іншими обставинами повинна враховуватись слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання особі запобіжного заходу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст.23, ст.224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Таким чином, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зважаючи на вагомість доказів та обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 7 до 15 років, а також враховуючивідомості про особу підозрюваного, враховуючи суспільний інтерес, який в даному випадку превалює над приватним, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, слідчий суддя дійшла до висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України: ризиків незаконного впливу на свідків у провадженні, переховування від органів досудового розслідування, суду; продовження кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється чи вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

З урахуванням вищезазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_6 інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів, ніж тримання під вартою без визначення розміру застави, не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор», що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на 60 діб, тобто до 19:20 год. 27.01.2025.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, з 19:20 годин 29.11.2024.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) - до 19.20 годин 27.01.2025.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1