УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання старшого слідчого слідчого відділу Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001060 від 12.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчими слідчого відділу Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001060 від 12.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Київською окружною прокуратурою м. Одеси.

3 матеріалів кримінального провадження вбачається, що 12.09.2024 до ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшли матеріали УСР в Одеській області ДСР НПУ №41612-2024 про те, що до УСР із повідомленням про вчинення правопорушення звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , в якій вказує, що ймовірно громадянин ОСОБА_6 здійснює незаконне переправлення осіб через державний кордон України за грошову винагороду.

03.10.2024 року об 20 год. 06 хв., за адресою: АДРЕСА_2 затримано особу підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені до ЄРДР №0001060 від 12.09.2024 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Рахів, Рахівський район, Закарпатської області, громадянина України, українця, не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого.

Під час затримання на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, з дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 та ст. 236 КПК України, присутності понятих, проведено особистий обшук ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за результатами якого вилучено:

- змив на спиртову серветку із лівої руки, який вилучено до пластикового контейнеру та сейф пакту НПУ ICR 0161331;

- змив на спиртову серветку із правої руки, який вилучено до пластикового контейнеру та сейф пакту НПУ ICR 0161330.

- грошові кошти: дві купюри номіналом 100 дол. США серія номер МK19533282C, LK 36219199 C, сорок вісім купюр схожих на купюри номіналом 100 дол. США серія номерLB23277272G які вилучено та поміщено до сейф пакету НПУ CRI 1205734.

- мобільний телефон марки «SAMSUNG» SN RF8J92TK33X, ІМЕІ НОМЕР_1 який поміщено до сейф пакету НПУ RIC 2009257.

04.10.2024 постановою слідчого групи слідчих тимчасово вилучене майно визначено речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій клопотання підтримав, просив, у зв`язку із завантаженістю, розглянути у його відсутності.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання за його відсутності.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході огляду майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 04.10.2024 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001060 від 12.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України- задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядженням тимчасово вилученим майном у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

- змив на спиртову серветку із лівої руки, який вилучено до пластикового контейнеру та сейф пакту НПУ ICR 0161331;

- змив на спиртову серветку із правої руки, який вилучено до пластикового контейнеру та сейф пакту НПУ ICR 0161330;

- грошові кошти: дві купюри номіналом 100 дол. США серія номер МK19533282C, LK 36219199 C, сорок вісім купюр схожих на купюри номіналом 100 дол. США серія номер LB23277272G, які вилучено та поміщено до сейф пакету НПУ CRI 1205734;

- мобільний телефон марки «SAMSUNG» SN RF8J92TK33X, ІМЕІ НОМЕР_1 який поміщено до сейф пакету НПУ RIC 2009257.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого слідчого відділу Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1