Провадження № 1-кп/537/267/2024
Справа № 537/3349/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2024 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду в м. Кременчук в судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 17.06.2024 року за №0000384, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Юрки Козельщинського району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

у с т а н о в и в:

Згідно з обвинувальним актом, 17.06.2024 року поліцейський взводу №1 роти №2 Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_6 разом із поліцейським взводу №1 роти №4 Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції ОСОБА_7 , будучи відповідно до п.1 ч.1 ст.2 ЗУ «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» працівниками правоохоронного органу, перебуваючи у форменому одязі із розпізнавальними знаками, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступили на чергування у патрулі в складі екіпажу «Залік 101» у м. Кременчук.

Відповідно до ст.23 ЗУ «Про національну поліцію» одним із завдань поліцейського є припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень.

17.06.2024 року близько 13:45 год. на виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здійснювали патрулювання у м. Кремечук, в ході якого по вул. Академіка Герасимовича біля будинку 60-Б зупинили транспортний засіб «Tayota» моделі «Yaris», д.н.з. НОМЕР_1 за перевищення допустимої швидкості руху.

В ході перевірки було установлено, що транспортним засобом керував ОСОБА_5 , хоча не мав права на керування транспортним засобом, й мав ознаки алкогольного сп`яніння.

Працівники поліції повідомили ОСОБА_5 про вчинення ним адміністративних правопорушень та прийнято рішення про складання щодо нього адміністративних матеріалів.

Незважаючи на наведене, ОСОБА_5 намагався покинути місце події. На що працівники поліції попередили, що у разі самовільного залишення місця розгляду справи він буде затриманий. На таке попередження ОСОБА_5 не відреагував. Тому працівники поліції прийняли рішення про адміністративне затримання ОСОБА_5

17.06.2024 року близько 13:51 год. у Полтавській області у м. Кременчук по вул. Академіка Герасимовича напроти будинку №60-Б біля шиномонтажу «РІТ STOP», ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час адміністративного затримання став чинити опір працівникам поліції, усвідомлюючи, що вони виконують свої службові обов`язки, не реагував на законні вимоги працівника правоохоронного органу припинити чинити йому опір, з прямим умислом наніс працівнику поліції ОСОБА_6 один удар правою рукою зігнутою в кулак у ліву частину обличчя, а саме у ліву скроню, чим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження у виді синця навколо лівого ока.

Органом досудового розслідування такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України, тобто умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.

11.07.2024 року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 17.06.2024 року за №0000384, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника адвоката ОСОБА_4 , за згодою потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до статей 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч.2 ст.345 КК України, тобто умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків. ОСОБА_5 визнав повністю свою вину у кримінальному правопорушенні, пред`явленому в обвинувальному акті, активно сприяв його розкриттю, щиро розкаявся у скоєному. Враховано, що ОСОБА_5 має задовільний стан здоров`я, проте не працює, не має негативних характеристик за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра, в силу ст.89 КК України раніше судимий. Сторонами узгоджено, що при затверджені угоди ОСОБА_5 буде визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, із призначенням покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 буде звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно із статтею 474 КПК України, у судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до статті 468 КПК України, в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі статтею 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, в тому числі щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується за ч.2 ст.345 КК України по факту умисного заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання вини.

Під час досудового розслідування щодо ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, строк дії якого закінчився 18.08.2024 року. Враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого та його особу, думку прокурора, визначене в угоді покарання, суд не вбачає ризиків, визначених ст.177 КПК України, а тому відсутні підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу до набрання вироку законної сили.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Судові витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100, ст.174 КПК України.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11.07.2024 року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000384, внесеному до ЄРДР 17.06.2024 року, та обвинуваченого ОСОБА_5 , за участі захисника адвоката ОСОБА_4 , відповідно до статей 468, 469, 472-474, 476 КПК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених ч.1, п.2, п.4 ч.3 ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до положень 100 КПК України, речовий доказ цифровий носій з інформацією з нагрудних камер та відео реєстратора поліції, на яких зафіксовані обставини вчинення злочину, які зберігаються у прокурора в матеріалах кримінального провадження, - зберігати у кримінальному провадженні у Кременчуцькій окружній прокуратурі Полтавської області.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд міста Кременчука у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1