ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/917/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 23.01.2024 стосовно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 190, частиною 2 статті 190 КК України у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000728 від 06.09.2023, -

в с т а н о в и л а:

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 23.01.2024 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Харкова, громадянку України, розлучену, з середньою освітою, офіційно не працюючу, яка раніше судимою не була, не зареєстрована на території України, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 190, частиною 2 статті 190 КК України, та призначено покарання:

- за частиною 1 статті 190 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за частиною 2 статті 190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70 КК України призначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Згідно з пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 КК України покладено на ОСОБА_8 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно вироку, ОСОБА_8 визнана винною у тому, що 05.09.2023 приблизно о 10 годині 50 хвилин, більш точний час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_8 , у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого продовжено Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 строком на 90 діб, цілеспрямовано прибула за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає людина похилого віку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Далі, ОСОБА_8 маючи умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 шляхом обману, представилась сусідкою останньої та повідомила заздалегідь вигадану неправдиву інформацію: нібито чоловік ОСОБА_8 , який є військовослужбовцем ЗСУ, загинув та необхідні гроші для його поховання та у той же день вона їх поверне, заздалегідь знаючи, що повертати їх не буде, а заволодіє цими грошима.

Введена в оману ОСОБА_9 , яка повірила неправдивій інформації ОСОБА_8 , передала останній грошові кошти у розмірі 2000 грн., розраховуючи на повернення цих коштів у той же день.

Таким чином, ОСОБА_8 , шляхом обману, незаконно заволоділа грошовими коштами у розмірі 2000 грн., які належать потерпілій ОСОБА_9 та з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись у подальшому грошовими коштами на власний розсуд.

В результаті вчиненого протиправного діяння ОСОБА_8 завдала потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 2000 грн.

Окрім того, 06.09.2023 приблизно о 10 годині 00 хвилин, більш точний час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_8 , у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого продовжено Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 строком на 90 діб, цілеспрямовано прибула за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкає людина похилого віку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Далі, ОСОБА_8 маючи умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 шляхом обману, представилась сусідкою останнього та повідомила заздалегідь вигадану неправдиву інформацію: нібито необхідні гроші на поховання родича та у той же день вона їх поверне, заздалегідь знаючи, що повертати їх не буде, а заволодіє ними.

Введений в оману ОСОБА_10 , який повірив неправдивій інформації ОСОБА_8 , передав останній грошові кошти у розмірі 2500 грн. та свою банківську картку ПриватБанк № НОМЕР_1 з метою зняття з неї грошових коштів, розраховуючи на повернення цих коштів у той же день.

В подальшому, ОСОБА_8 самостійно зняла грошові кошти у розмірі 3000 грн. з банківської карти ПриватБанк № НОМЕР_1 , яку повернула ОСОБА_10 , таким чином, шляхом обману, повторно, незаконно заволоділа грошовими коштами у розмірі 5500 грн., які належать потерпілому ОСОБА_10 та з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись у подальшому грошовими коштами на власний розсуд.

В результаті вчиненого протиправного діяння ОСОБА_8 завдала потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 5500 грн.

Окрім того, 13.09.2023 приблизно о 11 годині 00 хвилин, більш точний час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_8 , у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого продовжено Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 строком на 90 діб, цілеспрямовано прибула за адресою: АДРЕСА_4 , де мешкає людина похилого віку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Далі, ОСОБА_8 маючи умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 , шляхом обману, представилась волонтеркою та повідомила заздалегідь вигадану неправдиву інформацію: нібито їй необхідні гроші на лікування своєї дитини, а саме на операцію, та у той же день вона їх поверне, заздалегідь знаючи, що повертати їх не буде, а заволодіє ними.

Введена в оману ОСОБА_11 , яка повірила неправдивій інформації ОСОБА_8 , передала останній грошові кошти у розмірі 2000 грн., розраховуючи на повернення цих коштів у той же день.

Таким чином ОСОБА_8 , шляхом обману, повторно, незаконно заволоділа грошовими коштами у розмірі 2000 грн., які належать потерпілій ОСОБА_11 та з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись у подальшому грошовими коштами на власний розсуд.

В результаті вчиненого протиправного діяння ОСОБА_8 завдала потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 2000 грн.

Окрім того, 20.09.2023 приблизно о 12 годині 00 хвилин, більш точний час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого продовжено Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 строком на 90 діб, цілеспрямовано прибула за адресою: АДРЕСА_5 , де мешкає людина похилого віку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Далі, ОСОБА_8 маючи умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 , шляхом обману, представилась сусідкою останнього та повідомила заздалегідь вигадану неправдиву інформацію: нібито необхідні гроші на лікування своєї дитини, а саме на видалення апендиксу, та у той же день вона їх поверне, заздалегідь знаючи, що повертати їх не буде, а заволодіє ними.

Введений в оману ОСОБА_12 , який повірив неправдивій інформації ОСОБА_8 , разом з останньою, направились до банкомату, який розташований біля будинку де мешкає ОСОБА_12 , який добровільно передав ОСОБА_8 свою банківську карту ПриватБанк № НОМЕР_2 , з метою зняття з неї грошових коштів, достеменно знаючи та усвідомлюючи, що саме для вказаної цілі остання займає кошти та розраховуючи на повернення цих коштів у той же день.

В подальшому, ОСОБА_8 самостійно зняла грошові кошти у розмірі 2000 грн. з банківської карти ПриватБанк № НОМЕР_2 , яку повернула ОСОБА_12 , таким чином, шляхом обману, повторно, незаконно заволоділа грошовими коштами, які належать потерпілому ОСОБА_12 та з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись у подальшому грошовими коштами на власний розсуд.

В результаті вчиненого протиправного діяння ОСОБА_8 завдала потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду у розмірі 2000 грн.

Не погодившись з оскаржуваним вироком, прокурор подав апеляційну скаргу, яка в подальшому була ним змінена, в якій просить вирок Московського районного суду м. Харкова від 23.01.2024 - скасувати. На підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження за епізодами від 05.09.2023, 13.09.2023 та 20.09.2023 стосовно ОСОБА_13 закрити у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння. Перекваліфікувати дії ОСОБА_13 за епізодом від 06.09.2023 з частини 2 статті 190 КК України на частину 1 статті 190 КК України та вважати її засудженою за частиною 1 статті 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі частини 1 статті 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Згідно з пунктами 1,2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 КК України покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилається на те, що Верховною Радою України 18.07.2024 прийнято Закон № 3886-IХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024.

Цим Законом внесено зміни до статті 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на 2023 рік становить 2684 гривень.

Згідно вироку, ОСОБА_13 05.09.2023 шляхом обману, незаконно заволоділа грошовими коштами у розмірі 2000 грн., які належать потерпілій ОСОБА_9 , 06.09.2023 шляхом обману, незаконно заволоділа грошовими коштами у розмірі 5500 грн., які належать потерпілого ОСОБА_10 , 13.09.2023 шляхом обману, незаконно заволоділа грошовими коштами у розмірі 2000 грн., які належать потерпілому ОСОБА_11 , 20.09.2023 шляхом обману, незаконно заволоділа грошовими коштами у розмірі 2000 грн., які належать потерпілому ОСОБА_12 , розпорядившись у подальшому грошовими коштами на власний розсуд.

Апелянт вказує, що вартість викраденого майна за кожним з епізодів від 05.09.2023, 13.09.2023 та 20.09.2023 не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у зв`язку з чим кримінальне провадження за вказаними епізодами стосовно ОСОБА_13 підлягає закриттю на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України.

Крім цього прокурор зазначає, що закриття кримінального провадження за трьома епізодами виключають, як зайву кваліфікацію дій обвинуваченої за ознакою «повторність» за частиною 2 статті 190 КК України, у зв`язку з чим, дії ОСОБА_13 за епізодом від 06.09.2023 підлягають перекваліфікації на частину 1 статті 190 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_8 будучи належним чином повідомленою про дату та час апеляційного розгляду, в судове засідання не прибула, надала до суду телефонограму в якій просила апеляційний розгляд здійснювати у її відсутність, не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, скасування вироку в частині вчинених нею злочинів за епізодами від 05.09.2023; 13.09.2023; 20.09.2023 та закриття кримінального провадження у цій частині на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, вважав за можливе здійснити апеляційний розгляд без участі обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Дії обвинуваченої кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких, відповідно до вимог частини 3 статті 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі частини 2 статті 394, частини 1 статті 404 КПК України, не перевіряє.

Згідно вимог статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями частини 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, встановлений у статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 190 КК України, за епізодом заволодіння чужим майном щодо потерпілої ОСОБА_9 шляхом зловживання довірою, ОСОБА_8 вчинила 05.09.2023 та її діями було заподіяно матеріальну шкоду потерпілій на суму 2000 грн., за частиною 2 статті 190 КК України за епізодами заволодіння чужим майном щодо потерпілої ОСОБА_11 шляхом зловживання довірою, ОСОБА_8 вчинила 13.09.2023 та її діями було заподіяно матеріальну шкоду потерпілій на суму 2000 грн.; щодо потерпілого ОСОБА_12 , ОСОБА_8 вчинила 20.09.2023 та її діями було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому на суму 2000 грн.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 684 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1 342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_8 злочинів, передбачених частиною 1 статті 190 КК України (щодо потерпілої ОСОБА_9 ) та частиною 2 статті 190 КК України (щодо потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ), розмір завданої шкоди потерпілим, з якої настає кримінальна відповідальність за статтею 190 КК України, становить 2 684 грн (1342*2 = 2 684).

Як вбачається з вироку суду, діями ОСОБА_8 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілим: ОСОБА_9 в розмірі 2000 грн., ОСОБА_11 в розмірі 2000 грн., ОСОБА_12 в розмірі 2000 грн..

Положеннями частиною 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в частині 1 статті 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 вчинила три епізоди заволодіння чужим майном щодо потерпілих шляхом зловживання їх довірою на суму 2000 грн. кожному, тобто ця сума є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2 684 грн., суд апеляційної інстанції, враховуючи передбачені статтею 58 Конституції України, статтею 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та з урахуванням вищенаведеного, вчинені ОСОБА_8 кримінальні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 190 КК України (щодо потерпілої ОСОБА_9 ), за частиною 2 статті 190 КК України (щодо потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ) не підпадають під кримінально карані діяння, передбачені Особливою частиною КК України.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи, що відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ сума, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо права власності - збільшилася, суд апеляційної інстанції вважає, що у даному випадку наявні правові підстави для закриття кримінального провадження за пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України за епізодами злочинів від 05.09.2023 щодо потерпілої ОСОБА_9 ; від 13.09.2023 щодо потерпілої ОСОБА_11 ; від 20.09.2023 щодо потерпілого ОСОБА_12 ..

Закриття кримінального провадження у цій частині тягне за собою необхідність виключення кваліфікуючої ознаки повторність, за епізодом заволодіння чужим майном щодо потерпілого ОСОБА_10 шляхом зловживання довірою, яке ОСОБА_8 вчинила 06.09.2023 та перекваліфікацію дій обвинуваченої з частини 2 статті 190 КК України на частину 1 статті 190 КК України.

Враховуючи, що частиною 1 статті 190 КК України передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські робіти на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання за частиною 1 статті 190 КК України в межах визначених санкцією статті.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд апеляційної інстанції враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченої, яка раніше судимою не була, розлучена, офіційно не працює, має постійне місце проживання, на спеціалізованих обліках не перебуває.

Відповідно до статті 66 КК України суд апеляційної інстанції враховує обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття обвинуваченої у скоєному та обставину, що обтяжує покарання обвинуваченої, згідно статті 67 КК України, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції вважає, що обвинуваченій ОСОБА_8 за частиною 1 статті 190 КК України слід призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, яке буде відповідати вимогам статей 50,65 КК України, і на думку колегії суддів буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових правопорушень.

Враховуючи доводи апеляційної скарги прокурора, щодо можливості звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки з покладанням на неї обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1, пунктом 2 частини 3 статті 76 КК України, суд апеляційної інстанції вирок суду першої інстанції, у відповідній частині залишає без змін.

Керуючись статтями 284, 404, 405, 407, 419 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 23.01.2024 стосовно ОСОБА_8 в частині засудження за частиною 1 статті 190 КК України (за епізодом заволодіння чужим майном (щодо потерпілої ОСОБА_9 ) шляхом зловживання довірою від 05.09.2023 на суму 2000 грн), за частиною 2 статті 190 КК України (за епізодами заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою від: 13.09.2023 щодо потерпілої ОСОБА_11 на суму 2000 грн.; 20.09.2023 щодо потерпілого ОСОБА_12 на суму 2000 грн.) скасувати, і у відповідній частині кримінальне провадження закрити, на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Виключити з мотивувальної частини вироку кваліфікуючу ознаку повторність за епізодом заволодіння ОСОБА_8 чужим майном шляхом зловживання довірою від 06.09.2023 щодо потерпілого ОСОБА_10 на суму 5500 грн. та кваліфікувати дії ОСОБА_8 за цим епізодом за частиною 1 статті 190 КК України.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за частиною 1 статті 190 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

В решті вирок Московського районного суду м. Харкова від 23.01.2024 стосовно ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: