ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 515/870/24
Провадження по справі № 1-кп/514/160/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

перекладача обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду с-ща Бессарабське кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000242 від 17.02.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.01.2022 № 2102-IX, 3 26.03.2022 Указ Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, затверджений Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, з 25.04.2022 Указ Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022, затверджений Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, з 25.05.2022 Указ Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022, затверджений Законом України від 22.05.2022 року № 2263-ІХ, 3 23.08.2022 Указ Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022, затверджений Законом України від 15.08.2022 року № 2500-ІХ, з 21.11.2022 року Указ Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022, затверджений Законом України від 16.11.2022 року № 2738-ІХ, Указ Президента від 06.02.2023 року № 58/2023, затверджений Законом України від 07.02.2023 року № 2915-ІХ, Указ президента від 01.05.2023 року № 254/2023 затверджений законом України від 02.05.2023 № 9259-ІХ, Указ Президента України від 26.07.2023 року № 451/2023, указ Президента України від 16 листопада 2023 року № 734/2023 продовжено строк дії воєнного стану до 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року затверджений Законом України від 27.07.2023 року № 3275-ІХ на території України, Указ Президента України від 06.11.2023 року № 734/2023, затверджений Законом України від 09.11.2023 року № 3429-ІХ на території України введено воєнний стан.

06 лютого 2024 року приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у гостях ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по АДРЕСА_3 . Так, як на вулиці вже було темно потерпілий ОСОБА_7 запропонував гостям, у тому числі ОСОБА_4 , залишитись у нього переночувати, на що всі погодились.

Перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прокинувшись вночі 06 лютого 2024 року, приблизно о 22 годині, коли всі заснули, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, в умовах воєнного стану, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проник до підсобного приміщення вказаного домоволодіння, з якого умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме: зварювальний інвертор марки «Kaiser» моделі NBC - 250 PROFI, вартістю 3 856 гривень, кутову шліф-машину марки «Тechmann» моделі TAG-12/1270, вартістю 927,20 гривень, ручну циркулярну пилку марки «Eltos» моделі ПД-210-2350, вартістю 1984 гривні, всього на загальну суму 6 767,20 гривень.

Після вчинення злочину ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зник розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 збитки на загальну суму 6 767,20 гривень.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

27 травня 2024 року між прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яка на підставі ст. 36 Кримінального процесуального кодексу України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2024 року за № 0000242 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; за участі спеціаліста, перекладача (сурдолога) - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_5 , диплом спеціаліста НОМЕР_1 від 28.02.2017; за участі захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №002979 від 19.04.2017, з іншої сторони, а разом пойменовані як сторони, діючи на підставі ст. ст. 468-470, 472 КПК України, добровільно, за ініціативою підозрюваного, у приміщенні Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області за адресою: м. Татарбунари, вул. Лесі Українки, 12, уклали між собою угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами даної угоди, підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленої підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні всіх обставин подій.

Сторони прийшли до згоди, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк згідно ч. ч. 3, 4 ст. 75 КК України. В силу ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою надійшов до суду.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнв повністю та підтвердив фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості роузміє, надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримав затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості від 27 травня 2024 року, укладену між прокурором і підозрюваним ОСОБА_4 , та призначити останньому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, про неможливість прибуття. Не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором і підозрюваним ОСОБА_4 , у вказаному кримінальному провадженні. Будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має. Наслідки затвердження угоди визначені ст. 473 КПК України зрозумілі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Зі змісту п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, отже дане кримінальне правопорушення, відповідно до класифікації, наведеної у ст. 12 КК України, є тяжким злочином, а відтак щодо такого відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачена можливість укладення угоди про визнання винуватості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст.476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку, та те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та Кримінального Кодексу України, в тому числі щодо узгодженої міри покарання.

Зокрема, встановлено, що при укладенні угоди прокурором враховано вимоги ст.470 КПК України, зміст угоди відповідає вимогам, передбаченим ст.472 КПК України, угода укладалася за участі захисника, відповідно до вимог ст.52 КПК України.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Перевіряючи узгоджене сторонами угоди покарання, на відповідність його вимогам Кримінального Кодексу України, судом встановлено, що таке покарання визначене у межах, установлених у санкції ч.4 ст.185 КК України, із врахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, наявності обставин, що пом`якшують покарання, якими є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутності обставин, що обтяжують покарання.

Таким чином, на думку суду, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, та за своїм видом та мірою відповідає, визначеній у ст.50 КК України, меті покарання.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до переконання, що угоду про визнання винуватості, укладену 27 травня 2024 року між прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яка на підставі ст. 36 Кримінального процесуального кодексу України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2024 року за № 0000242 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , з іншої сторони, а разом пойменовані як сторони, діючи на підставі ст. ст. 468-470, 472 КПК України, добровільно, за ініціативою підозрюваної, а також за добровільного згодою потерпілого ОСОБА_7 , слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком.

Цивільний позов не заявлений.

Міра запобіжного заходу не обиралася.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна не застосовувались.

Долю речових доказів у справі необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Щодо процесуальних витрат, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 119 КПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

До матеріалів кримінального провадження долучено акт № 241394 сдачі-прийому висновку експерта № 24-13-94, кримінальне провадження № 0000242, згідно вказаного акту зазначено, що вартість експертизи визначена на підставі вартості експертогодини відповідно до Інструкції. Загальна вартість складає 15 145, 60 грн. Інформації щодо виду експертизи зазначений акт не містить. Зміст угоди про визнання обвинуватості також не містить відомостей щодо проведених експертиз та витрат пов`язаних з їх проведенням в даному кримінальному провадженні.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 є інвалідом 2 групи, офіційно не працює, єдиним джерелом доходу є пенсія, яку він отримує за інвалідністю, а тому суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від оплати процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта при проведенні експертизи.

Витрати компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.100, 174, 314,369-371,373-376,474,475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 травня 2024 року, укладену між прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за № 0000242 внесеному в ЄРДР від 17.02.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В силу положень ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 03 грудня 2024 року.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від оплати процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта при проведенні судової експертизи. Витрати компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Речові докази у справі, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження №0000242, а саме:

- два сліди папілярних візерунків пальців рук, які було вилучено за допомогою двох відрізків клейкої стрічки скотч, та поміщено до сейф-пакету PSP1236226 та один слід папілярного візерунку пальця руки, який було вилучено за допомогою одного відрізку клейкої стрічки скотч, та поміщено до сейф-пакету PSP1236226 - залишитити в матеріалах кримінального провадження;

- зварювальний інвертор марки «Kaiser» моделі NBC - 250 PROFI, кутову шліф-машину марки «Techmann» моделі TAG-12/1270, ручну циркулярну пилку марки «Eltos» моделі ПД-210-2350 - вважати повернутими потерпілому ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1