Провадження № 1 -в/359/586/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника установи ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією та використанням системи дистанційного зв`язку ВКЗ з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 04.08.2023 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, із застосуванням ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки п`ять місяців,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

в с т а н о в и в :

09.10.2024 засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він за час відбування покарання зробив для себе висновки, став на шлях виправлення, має 3 заохочення та одне стягнення. В установі працевлаштований, відношення до праці сумлінне. Відбув необхідний строк призначеного покарання. Сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому є всі підстави для задоволення його клопотання.

В судовому засіданні засуджений просив задовольнити його клопотання, зазначивши, що за час відбування покарання своєю поведінкою намагається довести, що став на шлях виправлення.

Представник колонії в судовому засіданні щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 не заперечував.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання засудженого.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, ознайомившись з клопотанням, дослідивши долучені до нього матеріали та особову справу засудженого, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Так, вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 04.08.2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, із застосуванням ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки п`ять місяців.

Початок строку відбування покарання: 08.02.2022 року. Кінець строку відбування покарання: 08.06.2025 року.

З матеріалів клопотання та особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в державній установі «Бориспільська виправна колонія (№119)».

Засуджений за час відбування покарання характеризується позитивно. Має три заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, а також одне стягнення. На профілактичному обліку не перебуває.

Працевлаштований в установі на дільниці з виготовлення малопомітних перешкод. Відношення до праці сумлінне.

Бере активну участь у програмах/заходах, не допускає порушень, має бажання змінити своє життя та підтверджує це активними вчинками. Приймає участь в програмі ДВВ на засуджених «Фізкультура та спорт». Соціальні зв`язки підтримуються. Згідно ст. 118 КВК України залучається до робіт з благоустрою установи та відділення.

Термін застосування ст. 81 Кримінального кодексу України щодо умовно-дострокового звільнення від покарання - 28.04.2024 року.

Відповідно до оцінки ризиків, рівень ризику вчинення засудженим повторного кримінального правопорушення середній, ризик ймовірної небезпеки для суспільства - середній.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Законодавцем визначено, що умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання може бути застосоване за певних умов.

За змістом зазначеного кримінального закону доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Отже, зі змісту наведених положень законодавства вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002р. "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.

Матеріали справи в своїй сукупності свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

При вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд з`ясував дані, що характеризують особу засудженого, його поведінку, ставлення до праці та виправлення.

Як встановлено судом ОСОБА_5 своєю поведінкою довів, що став на шлях виправлення, оскільки протягом всього періоду відбування покарання неодноразово заохочувався адміністрацією установи за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки. Засуджений працевлаштований, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, має сумлінну поведінку та відношення до праці, що підтверджується матеріалами особової справи та висновком комісії державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)»ю

Засуджений відбув необхідну частину покарання за вироком суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення, термін такої пільги настав 28.04.2024 року.

Таким чином, на думку суду, засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення і відбув необхідну частину призначеного покарання, що становить 2/3 покарання.

Такі докази є достатніми та допустимими для прийняття позитивного рішення за клопотанням засудженого про його умовно-дострокове звільнення на невідбуту частину покарання, що становить 7 (сім) місяців 16 днів.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України, ст. 158 КВК України, та керуючись ст. 376, 536-539 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 04.08.2023 року за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, із застосуванням ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки п`ять місяців, - на невідбуту частину призначеного основного покарання, що становить 7 (сім) місяців 16 днів позбавлення волі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 24.10.2024 року.

Суддя ОСОБА_1