Справа № 209/8017/24
Провадження № 1-кп/209/329/24
У Х В А Л А

Іменем України

22 листопада 2024 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження, відомості про яке внесено 19.09.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001198, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, не працюючого, неодруженого, без утриманців, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18.09.2024 року близько 22.036 годин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Опель Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в Дніпровському районі міста Кам`янського по бульвару Героїв з боку проспекту Металургів в напрямку вулиці Воїнів Афганців зі швидкістю 70 км/год.

Під час руху ОСОБА_4 , проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, при виникненні небезпеки для руху, у вигляді пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїздну частину справа наліво за напрямком руху автомобіля, заходів до своєчасного зниження швидкості, аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду не прийняв і, в районі будинку № 1 «в» по бульвару Героїв, передньою правою частиною автомобіля допустив наїзд на нього.

В результаті наїзду пішоходові ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми тіла з закритими переломами кісток лівої стопи (переломи 2,3,4,5 плюсневих кісток), закритим переломом зовнішньої лодижки правої малогомілкової кістки, обширним синцем на правій нижній кінцівці-відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Порушення правил дорожнього руху виразилось в тому, що водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем, порушив вимогу п.12.3 Правил дорожнього руху України, який свідчить: п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», - невиконання якого знаходиться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Дії ОСОБА_4 виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що він повністю розкаявся у вчиненому, на даний час завдану шкоду відшкодував в повному обсязі та примирився з потерпілим, у зв`язку з чим просить закрити кримінальне провадження на підставі ст. 46 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений підтримав подане клопотання; потерпілий підтвердив, що дійсно з ОСОБА_4 примирився, останнім завдану шкоду йому відшкодовано в повному обсязі, претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде, просить закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Суд, заслухавши позиції сторін кримінального провадження та потерпілого, впевнившись в усвідомленні обвинуваченим та потерпілим наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою ст. 284 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

На думку суду примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 286 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ст.ст. 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованої у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, зазначено, що у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Зважаючи на те, що обвинувачений свою вину визнав повністю, відшкодував завдану шкоду, примирився з потерпілим, раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, вчиненого з необережності, позитивно характеризується за місцем мешкання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та закриття кримінального провадження № 0001198 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, на кого мають бути покладені процесуальні витрати та в якому розмірі.

Враховуючи вищезазначені приписи кримінального процесуального закону, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема, документально підтверджені витрати на проведення експертиз, необхідно стягувати з особи, відносно якої здійснювалось кримінальне провадження, у разі ухвалення щодо неї обвинувального вироку, або у разі залучення експерта саме стороною захисту.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ініціатором проведення судових експертиз у кримінальному провадженні № 0001198 від 19.09.2024 року за ч. 1 ст. 286 КК України щодо ОСОБА_4 , був орган досудового розслідування, а тому, у випадку, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження процесуальні витрати на проведення експертиз, не можуть бути стягнуті з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито, а мають бути віднесені на рахунок держави.

Такий висновок колегії суддів узгоджується з постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2022 року у справі № 203/241/17.

А тому, в цій частині ствердження прокурора про необхідність стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджених витрат на проведення судової автотехнічної експертизи та судової інженерно-транспортної експертизи є необґрунтованими.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 288, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження, відомості про яке 19.09.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001198, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.09.2024 року, на автомобіль Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , вилучений в ході огляду, в межах кримінального провадження № 0001198.

Речовий доказ у виді автомобілюOpel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , поміщений на спецмайданчик, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , - повернути ОСОБА_4 .

Речові докази у виді копії довідки за результатами рентгендослідження та 1 (одного) оптичного диску з рентгендослідженнями на ім`я ОСОБА_5 ; оптичний диск для лазерних систем зчитування DVD-RW з відеозаписом «ІМG_5149», - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0001198.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1