Справа № 446/1673/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2024 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2024 за №0000078 за обвинуваченням:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Львів, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, такого, що має на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, тимчасово непрацюючого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 , 24 липня 2024 року в період часу з 10:41 год. по 10:45 год. , маючи умисел на незаконне проникнення до володіння ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи про право особи на недоторканість житла та іншого володіння, в порушення вимог ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному недоторканість житла та іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та їх наслідки, бажаючи їх настання, всупереч волі ОСОБА_4 , яка на законних підставах є власником території та господарської будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом перелазу через дерев`яну огорожу, незаконно проник на територію господарства.

У подальшому, ОСОБА_3 перебуваючи на території вказаного господарства, через незачинені на замок вхідні двері, незаконно проник у приміщення господарської будівлі, та незаконно перебував у даному приміщенні господарської будівлі, пересувався в середні нього, таким чином порушуючи право ОСОБА_4 , гарантоване Конституцією та законами України, на недоторканість її володіння, після чого покинув приміщення та територію господарства.

Таким чином, ОСОБА_3 спричинив незаконне проникнення до іншого володіння особи, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України.

Прокурор Кам`янка-Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури ОСОБА_5 подав до суду обвинувальний акт щодо кримінального правопорушення, в якому зазначив про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілою ОСОБА_4 додано заяву від 01.08.2024, в якій вона не заперечує проти розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Як видно з доданої до обвинувального акта письмової заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника ОСОБА_6 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності.

Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування №0000078 від 25.07.2024 та документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, зокрема протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.07.2024 (матеріали кримінального провадження, а.с. 8), протоколом огляду місця події від 25.07.2024 з фототаблицями (матеріали кримінального провадження, а.с. 11-25), протоколом допиту потерпілої ОСОБА_4 від 25.07.2024 (матеріали кримінального провадження, а.с. 33-34), протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 25.07.2024 (матеріали кримінального провадження, а.с. 39-43), протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_4 від 26.07.2024 (матеріали кримінального провадження, а.с. 44-46), протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 26.07.2024 (матеріали кримінального провадження, а.с. 49-53), письмовим поясненням ОСОБА_3 від 26.07.2024 (матеріали кримінального провадження, а.с. 57-59), протоколом огляду предмета від 31.07.2024 (матеріали кримінального провадження, а.с. 83-87), протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 01.08.2024 (матеріали кримінального провадження, а.с. 106-109).

Відтак, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України - незаконне проникнення до іншого володіння особидоведена повністю встановленими органом досудового розслідування обставинами.

Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку в психіатра та наркологічному кабінеті не перебуває, із неповною середньою освітою, такий, що має на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючий, за місцем проживання характеризується позитивно.

Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Цивільного позову не було заявлено.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Керуючись ст. 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот гривень. 00 коп) грн.

Речовий доказ: оптичний компакт диск DVD-R 4,7 GB - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000078 від 25.07.2024.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копія вироку не пізніше наступного дня за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1