Справа №403/274/24 провадження № 1-кп/403/23/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року с-ще Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000177 від 24 квітня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Камянка Устинівського

району Кіровоградської області, адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому

законом порядку та фактичного проживання: АДРЕСА_1 ,

не працюючого, маючого професійно-технічну

освіту, не одруженого, громадянина України,

перебуваючого на військовому обліку, раніше

судимого: 06 червня 2023 року Долинським

районним судом Кіровоградської області за ч.4

ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на

підставі ст.75 КК України звільненого від

відбування покарання з випробуванням із

встановленням іспитового строку на 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2024 року близько 16 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчиняла кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, судимість за яке не знята та не погашена у встановленому законом порядку, в період дії на території України воєнного стану, запровадженого відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року та продовженого відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05 лютого 2024 року, з метою викрадення чужого майна прийшов до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_5 .. В подальшому, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії ніким не будуть помічені, обвинувачений, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зайшов на неогороджену територію вказаного подвір`я та через незачинені двері проник до гаражного приміщення, звідки викрав брухт чорного металу загальною вагою 113 кг .550 г., після чого з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в загальному розмірі 567,75 грн..

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, поєднану з проникненням у сховище.

04 вересня 2024 року обвинуваченим ОСОБА_4 до суду була подана заява про закриття стосовно нього кримінального провадження №0000177 від 24 квітня 2024 року за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна відповідальність, зокрема, визначення викрадення майна кримінально-караним , коли його вартість перевищує 3028 грн. 00 коп.. Натомість вартість викраденого майна за предявленим йому обвинуваченням становить 567 грн. 75 коп..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав подану ним заяву про закриття стосовно нього кримінального провадження у зв`язку з набранням чинності законом, яким збільшено до 3028,00 грн. вартість викраденого майна для того, щоб діяння визнавалось кримінально-караним. Також підтвердив свою згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, а також те, що його згода є добровільною та необумовленою застосуванням до нього будь-яких протиправних дій.

В судовому засіданні прокурор не заперечувала проти задоволення заяви обвинуваченого ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження. В судове засідання потерпілий ОСОБА_5 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно поданої до суду заяви надав згоду на закриття кримінального провадження з підстав декриміналізації діяння відносно ОСОБА_6 по кримінальному провадженню за №0000177 від 24 квітня 2024 року.

З огляду на викладене, судове засідання проведене без участі потерпілого ОСОБА_5 згідно положень ч.1 ст.325 КПК України. При вирішенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 суд, дослідивши матеріали кримінального провадження та заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч.3 ст.479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, помякшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до зазначених норм Податкового кодексу України платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року встановлений в розмірі 3028, 00 грн. (ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік»).

З огляду на викладене, для кваліфікації дій особи за відповідною частиною статті 185 КК України необхідне встановлення наявності суспільно-небезпечного наслідку у вигляді заподіяної потерпілому майнової шкоди, вартість якої перевищує 3028,00 грн..

Судом встановлено, що за предявленим ОСОБА_4 , обвинуваченням датою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, є 10 квітня 2024 року.

На вказану дату вартість майна для кваліфікації дій особи як дрібного викрадення чужого майна (ст.51 КУпАП), визначалась відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна», за яким викрадення чужого майна вважалось дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 605,60 грн.. Враховуючи, що Законом №3886-ІХ ст.51 КУпАП була викладена в новій редакції, що передбачає вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення у розмірі, який не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3028,00 грн., чинність попередньої редакції як правової норми була припинена, що, як наслідок, виключає можливість притягнення особи до кримінальної відповідальності за діяння, яке станом на дату судового розгляду не є кримінально-караним.

Подібний висновок щодо таємного викрадення майна, вчиненого в умовах воєнного стану, як такого, що не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України, з огляду на набуття чинності 09 серпня 2024 року Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», викладений в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2024 року у справі №567/507/23.

Згода обвинуваченого ОСОБА_4 на закриття кримінального провадження стосовно нього з підстави втрати чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, була безпосередньо підтверджена ним в судовому засіданні.

З огляду на викладене, судом встановлена передбачена законом сукупність умов, достатніх для закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: 1) наявність відповідної норми, яка передбачає таке закриття (п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України); 2) клопотання обвинуваченого, як сторони кримінального провадження, про закриття кримінального провадження; та 3) згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Отже, суд вважає встановленою підставу для закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачену п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, а тому приймає рішення про закриття кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.118 КПК України до процесуальних витрат належать витрати, пов`язані із залученням експертів.

При вирішенні питання про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні, пов`язаних із залученням експерта (за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 1135 грн. 92 коп.) судом враховується правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №598/1781/17, згідно якого КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

За змістом постанови Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі №599/593/18, коли йдеться про реабілітуючі підстави закриття кримінального провадження, слід виходити з того, що особа не вчинила протиправного діяння, передбаченого кримінальним законом, і, як результат, має право на реабілітацію. До реабілітуючих підстав належать ті, які свідчать про повну невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, що їй інкримінується, і тягнуть за собою зняття підозри, відновлення доброго імені, гідності та репутації.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 03 травня 2023 року у справі №686/14821/21, закриття кримінального провадження з реабілітуючої підстави можливе за умови, якщо в ході розслідування встановлені як сам факт вчиненого діяння, так і наявність у ньому складу кримінального правопорушення, але відсутні достатні докази, що вказують на вчинення цього діяння саме підозрюваним. Висновок про непричетність особи до вчинення кримінального правопорушення може бути зроблений у результаті достовірного встановлення невинуватості підозрюваного (обвинуваченого) (наприклад, при підтвердженні його алібі) або вичерпання можливостей для збирання додаткових доказів і тлумачення сумнівів щодо винуватості на його користь згідно з принципом презумпції невинуватості. Незалежно від того, яка з вказаних обставин привела до закриття кримінального провадження на цій підставі, таке рішення повністю реабілітує особу і не дає приводу вважати її залишеною під підозрою. Згідно з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 01 лютого 2024 року у справі №930/497/23, нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та повязані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.Отже, доводи касаційно скарги щодо відсутності підстав для сплати обвинуваченим процесуальних витрат є необґрунтованими, оскільки закриття кримінального провадження стосовно останнього на нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш мякої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, повязаних із проведенням судових експертиз.

Враховуючи закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, а не за наявності умов, передбачених п.3 ч.1 ст.284 КПК України (не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати), будь-які правові підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від обовязку відшкодувати на користь держави витрати, повязані із проведенням експертизи в даному кримінальному провадженні відсутні з огляду на його закриття судом з нереабілітуючої підстави. З огляду на викладене, згідно з ч.1 ст.126 КПК України процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, а саме: витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 1135 грн. 92 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Відповідно до ч.8 ст.38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Враховуючи, що вартість викраденого майна за пред`явленим ОСОБА_4 обвинуваченням за ч.4 ст.185 КК України становила 567 грн. 75 коп., суд приходить до висновку про наявність підстав для направлення копії даної ухвали до відповідного органу (підрозділу) Національної поліції України для вирішення питання про наявність в діях обвинуваченого ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП.

Обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 28 травня 2024 року запобіжний захід у виді домашнього арешту, продовжений ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 12 липня 2024 року, згідно з ч.7 ст.176 КПК України за клопотанням прокурора підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.118, 126, ч.7 ст.176, п.4-1 ч.1 ст.284, ст.ст.369, 372, 392, 395, 479-2, 532 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження задоволити.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000177 від 24 квітня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні: 1) коня та гужову повозку, які під час досудового розслідування передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), залишити останньому, як власнику, анулювавши розписку про зберігання;

2) металобрухт вагою 113 кг. 550 г., який під час досудового розслідування переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), залишити останньому, як власнику, анулювавши розписку про зберігання.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Камянка Устинівського району Кіровоградської області (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий 25 лютого 1997 року Устинівським РВ УМВС України в Кіровоградській області), на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у даному кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи №1183/24027 від 20 травня 2024 року в сумі 1135 грн. 92 коп. (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень девяносто дві копійки).

Обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту - скасувати.

Після набрання законної сили копію ухвали суду разом з копіями матеріалів кримінального провадження, які стосуються розміру викраденого майна, направити до відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області.

Ухвала про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1