ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9808/20
провадження № 1-кп/753/366/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецьк, громадянки України, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , 22.08.2019 приблизно о 13 години 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Mazda CX-5» номерний знак НОМЕР_1 , рухалась заднім ходом по дворовій території будинку N АДРЕСА_2 зі сторони фітнес-клубу "SPORTLIFE" в напрямку будинку N? 23-В цієї ж вулиці.

В цей час, по тротуару, вздовж будинку N АДРЕСА_3 рухались пішоходи ОСОБА_10 та малолітній ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташовуючись справа від вищезазначеного транспортного засобу.

Під час руху ОСОБА_6 грубо порушила вимоги п.п. 1.3, 1.5, 1.7, 2.3 підпункту «б», 2.9 підпункту «б», 10.9 та 11.13 Правил дорожнього руху України; п. 19 Переліку захворювань і вад, при яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами категорії «В» Наказу Міністерства охорони здоров?я України N? 299 від 24.12.1999 року «Про затвердження Переліку захворювань і вад, при яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами» (далі «Наказ») та п. 1.5 Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водії транспортних засобів Наказу N? 65/80 від 31.01.2013 «Про затвердження Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів» (далі - «Положення»):

?п. 1.3: учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

?п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

?п. 1.7: водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності.

?п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

?п. 2.9. Водієві забороняється: підпункт «б»: керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу;

?п. 10.9: під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб;

?п. 11.13: забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил;

?п. 19 «Наказу»: Захворювання, що викликають обмеження рухів чи біль при рухах кінцівками, грижі, свищі, випадання прямої кишки, геморой, водянка яєчка чи сім`яного канатика та ін. Питання про допуск, у тому числі після оперативного лікування, вирішується індивідуально;

?п. 1.5 «Положення»: Позачерговому медичному огляду підлягають водії транспортних засобів перевізника за направленням власника або посадової особи, що відповідає за експлуатацію транспортних засобів перевізника, за інформацією медичного працівника про стале погіршення стану здоров`я водія, що перешкоджає безпечному керуванню транспортним засобом, а також на вимогу та/або за рішенням уповноваженої посадової особи Державтоінспекції за наявності підстав.

Водій власного транспортного засобу у разі погіршення стану здоров`я, якщо це перешкоджає безпечному керуванню транспортним засобом, також повинен вжити відповідних заходів для безпечного керування транспортним засобом.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_6 виявились в тому, що вона, достовірно знаючи що перебуває у хворобливому стані - внаслідок наявності у неї захворювання у вигляді хвороби Паркінсона, брадикінетико-ригідно-тремтливий синдром ІІ А ст., переважно правобічний гемітип, будучи зобов`язаною вжити відповідних заходів для безпечного керування транспортним засобом, а саме пройти позачерговий медичний огляд з метою визначення здатності до безпечного керування транспортними засобами, (питання про яке вирішується виключно медичною комісією в закладі охорони здоров`я), будучи обізнаною, що встановлений у 2016 році діагноз свідчить про поєднання проявів гіпокінезії (яка обумовлюється недостатньою руховою активністю) з ригідністю (рівномірним підвищенням тонусу м`язів по пластичному типу), наслідками яких є обмеження рухів - що неприпустимо при керуванні джерелом підвищеної небезпеки, усвідомлюючи, що постійно приймає лікарські препарати, які знижують швидкість реакції та увагу, згідно інструкції до яких категорично заборонено керування транспортними засобами, грубо нехтуючи вимогами ПДР України та відповідними «Наказами», наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, перебуваючи у житловій зоні будинку N АДРЕСА_2 , де найбільш вірогідна поява такої категорії учасників як діти (яка вимагає особливої уваги від водіїв), свідомо сіла за кермо технічно справного автомобіля марки «Mazda CX-5» номерний знак НОМЕР_1 та розпочала рух заднім ходом зі сторони фітнес-клубу "SPORTLIFE" в напрямку будинку N? 23-«В» цієї ж вулиці, під час якого, виїхала на тротуар (рух по якому транспортним засобам суворо заборонений), де здійснила наїзд на пішоходів ОСОБА_10 та малолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які рухались в попутному з автомобілем напрямку, розташовуючись справа від нього.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді: забійна рана правої надбрівної ділянки; закрита травма грудної клітки - перелом правої ключиці зі зміщенням уламків, перелом 1, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 ребер зліва, перелом 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 ребер справа, правосторонній пневмоторакс та двосторонній гемоторакс (наявність повітря та крові в плевральних порожнинах), підшкірна емфізема грудної клітки праворуч; закрита травма живота - розрив шлунково-печінкової зв`язки з явищами гемоперитонеуму (наявність в черевній порожнині крові), поза очеревинний розрив сечового міхура, тазова за очеревинна гематома; відкрита травма тазу - множинні уламкові переломи лобкової та сідничної кісток зліва зі зміщенням уламків, розривом симфізу, перелом бокових мас крижової кістки зліва, розрив крижово-клубового з`єднання справа, рана в проекції крила правої клубовидної кістки, садна; закрита травма правого ліктьового суглобу - перелом ліктьового відростку ліктьової кістки зі зміщенням уламків; множинні садна тулуба, кінцівок, які в своїй сукупності відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.

Вказані ушкодження знаходяться у прямому (причинно-наслідковому) зв`язку з вказаною дорожньо-транспортною пригодою.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди малолітній ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку, забійні рани тім`яної та потиличної ділянок, синці на повіках обох очей; закрита травма грудної клітки - перелом правої ключиці, переломи 6, 7, 8, 9 ребер справа та переломи 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 ребер зліва, забій обох легень, двобічний гемопневмоторакс, підшкірна емфізема на рівні переломів ребер, множинні гематоми, садна тулуба, що в клінічному перебігу супроводжувалась розвитком компресійної асфіксії, клінічними проявами якої відмічалась порушення функції дихання у вигляді зниження сатурації кисню до 86%, що потребувало переведення дитини на штучну вентиляцію легень та зовнішніми клінічними проявами у вигляді синюшності-набряклості шкірних покровів та геморагічних петехіальних висипань на шкірі обличчя і шиї, субкон?юнктивальних крововиливів обох очей; закрита травма таза - перелом лівої сідничної кістки; множинні гематоми, садна кінцівок, які в своїй сукупності відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.

Вказані ушкодження знаходяться у прямому (причинно-наслідковому) зв`язку з вказаною дорожно-транспортною пригодою.

Дані наданої медичної документації та судово-медичного огляду ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , експертною комісією (разом із лікарями позаштатними спеціалістами бюро у галузі неврології та кардіології), свідчать про те, що станом з моменту первинного встановлення діагнозу (2016 рік) та на 22.08.2019 р. приблизно о 13-00 год., до моменту дорожньо-транспортної пригоди, так і на час проведення судово-медичної експертизи у неї має місце:

- хвороба Паркінсона, брадикінетико-ригідно-тремтливий синдром ІІ А ст. переважно правобічний гемітип.

Хвороба Паркінсона - це хронічне неухильно прогресуюче нейродегенеративне захворювання головного мозку, в основі якого лежать нейромедіаторні розлади, спричинені апоптозом (обумовленою сукупністю клітинних процесів, які призводять до загибелі клітин) нігростріальних нейронів (частини так званої екстрапірамідної системи), які синтезують дофамін (біологічно-активної хімічної речовини, яка в екстрапірамідній системі грає роль стимулюючого нейромедіатора, що сприяє підвищенню рухової активності, зменшення рухової загальмованості та скутості, зниження гіпертонусу м?язів). Хвороба проявляється поєднанням гіпокінезії (станом організму зумовленого недостатньою руховою активністю) з ригідністю (рівномірним підвищенням тонусу м?язів по пластичному типу), тремором спокою і постуральною нестійкістю, а також спектром немоторних проявів (психічних, вегетативних, сенсорних та ін.). Хвороба Паркінсона - це хвороба «повної доби», так як її симптоми мають прояви з моменту, коли хворий відправляється до сну, і до моменту коли хворий прокидається і встає з ліжка, що є невід?ємною частиною клінічної картини захворювання. Вже на початковій стадії хвороби Паркінсона з?являються моторні та немоторні прояви цього дегенеративного захворювання.

Для лікування вказаного захворювання, ОСОБА_6 приймає призначені їй препарати: Мадопар-125; Азилект; ПК-Мерц.

Враховуючи вищенаведене (безпосередньо характер хвороби, її стадія та її прояви), експертна комісія зазначає органу досудового розслідування про те, що у ОСОБА_6 в будь-який проміжок часу (незалежно від часу та кратності прийому медикаментів) вказане захворювання може проявлятися порушенням функції нижніх кінцівок в тому числі і такими, які унеможливлюють їх рухи.

Слід зауважити про те, що експертним шляхом, підтвердити/спростувати, що саме 22.08.2019 року приблизно о 13-00 год. у ОСОБА_6 мали місце прояви її хвороби з вищевказаними змінами, не є можливим.

Що стосується хвороби Паркінсона, брадикінетико-ригідно-тремтливого синдрому ІІ А ст. переважно правобічного гемітипу, яка має місце у ОСОБА_6 , то дане захворювання відноситься до пункту 19 «Переліку захворювань і вад, при яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами» категорії В затверджених Наказом МОЗ України N? 229 від 24.12.99 «Про затвердження переліку захворювань і вад, при яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами», а саме: «Захворювання, що викликають обмеження рухів чи біль при рухах кінцівками, грижі, свищі, випадання прямої кишки, геморой, водянка яєчка чи сім`яного канатика та ін. Питання про допуск, у тому числі після оперативного лікування, вирішується індивідуально».

Порушення водієм ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України, а також Переліку захворювань і вад, при яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами категорії «В» Наказу N? 299 від 24.12.1999 року «Про затвердження Переліку захворювань і вад, при яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами», Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів Наказу N? 65/80 від 31.01.2013 «Про затвердження Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів» та настання наслідків у вигляді заподіяння потерпілим ОСОБА_10 та малолітньому ОСОБА_11 тяжкого тілесного ушкодження перебувають між собою у прямому причинному зв`язку.

Таким чином, ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом порушила правила дорожнього руху, заподіявши потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 тяжке тілесне ушкодження, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 винною себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнала в повному обсязі та пояснила суду, що їй зрозуміло обвинувачення, права передбачені КПК України, вона погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування. Обвинувачена показала, що того дня вийшла зі спортзалу та сіла до автомобіля, який був припаркований біля входу у спортивний клуб. Завівши автомобіль, ОСОБА_6 переконалася, що позаду нікого немає та почала рух, але зненацька нога перестала слухатися. Спочатку ОСОБА_6 наїхала на пішоходів та потім на інші автомобілі. Усвідомлює, що вчинила протиправні дії. У скоєному щиро розкаялася, жалкує, що так сталося. Цивільний позов визнала частково, шкоду потерпілим частково відшкодувала.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що в той день вона із сином прямувала до «Спортлайф» по АДРЕСА_4 . Перебуваючи на пішохідній доріжці, почула шум та повернувши голову побачила, як щось біле насувалося на неї, що було далі ОСОБА_10 не пам`ятає. Прийшовши до тями на асфальті, побачила сина поруч та якийсь чоловік повідомив, що швидка вже є та сину зараз нададуть медичну допомогу. Обвинувачену ОСОБА_6 потерпіла перший раз побачила вже суді. Обвинувачена допомогу потерпілим не пропонувала, разом з тим, певні відшкодування були, проте точну суму ОСОБА_10 сказати не може.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що приблизно на другий або третій день перебування дружини та сина в лікарні, з`явився чоловік обвинуваченої та пропонував відшкодувати шкоду. Був відкритий рахунок адвокатом ОСОБА_12 , отримували кошти від багатьох людей. На лікування витрачено всі заощадження, які були в сім`ї. Лікарі не давали ніяких прогнозів, диво, що дружина вижила. Син рік лікувався та на даний час має обмеження щодо активного способу життя та фізичних навантажень.

Також, вина обвинуваченої ОСОБА_6 в повній мірі підтверджується сукупністю наступних доказів, встановлених та досліджених у судовому засіданні, а саме:

-даними з витягу з ЄРДР №0000950 від 22.08.2019, відповідно до якого реєстратор ОСОБА_13 22.08.2019 вніс відомості про кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України;

-відомостями, які зазначені у дорученні про проведення досудового розслідування від 22.08.2019, відповідно до якого начальник відділу СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_13 доручив старшому слідчому в ОВС ВРЗСТ СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_14 провести досудове розслідування по матеріалам, що внесенні до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Дарницького УП ГУ НП у м. Києві за №61079 за ч. 2 ст. 286 КК України відносно ОСОБА_6 , яка 22.08.2019 о 13-00 год. керуючи автомобілем «Мазда СХ-5», н/з НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом по прибудинковій території будинку АДРЕСА_5 , здійснила наїзд на пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які рухались по тротуару та які у важкому стані були доставленні до лікувальних закладів;

-даними, які відображені у постанові про призначення слідчої групи від 22.08.2019, відповідно до якої начальник відділу СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_13 в рамках кримінального провадження №0000950 від 22.08.2019 визначив групу слідчих у складі: ОСОБА_14 (старший групи), ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ;

-відомостями, які зазначені у повідомленні про початок досудового розслідування від 22.08.2019, відповідно до якого старший слідчий в ОВС ВРЗСТ СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_14 повідомляє заступника начальника управління прокуратури м. Києва ОСОБА_26 про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000950 від 22.08.2019;

-даними, які відображені у постанові про призначення групи прокурорів від 22.08.2019, відповідно до якої перший заступник прокурора м. Києві ОСОБА_27 в рамках кримінального провадження №0000950 від 22.08.2019 призначив групу прокурорів у складі: ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 (старший групи), ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 та ОСОБА_42 ;

-комплексом даних, які відображені у протоколі огляду місця ДТП та доданих до нього схеми та ілюстративної таблиці місця ДТП, відповідно до якого старший слідчий в ОВС ВРЗСТ СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_14 у присутності двох понятих, ОСОБА_6 , ОСОБА_43 та ОСОБА_44 , із застосуванням фотоапарата «Нікон» провів огляд місця ДТП за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого встановлено, що нерівностей та пошкоджень дорожнього покриття не виявлено; на будинку №23-в виявлено прилад відеоспостереження; об`єктів, що обмежують оглядовість не виявлено; на автомобілі «Мазда СХ-5», н/з НОМЕР_1 виявлено деформації: права бічна частина (переднє праве крило, передній бампер, права передня дверцята), задня частина (задній бампер); ліва бічна частина (подряпини лакофарбового покриття, ліві задні дверцята); явних ознак несправностей гальмової системи та рульового керування не виявлено; наявність явних ознак несправностей зовнішніх світлових приладів, сигналів, склоочисників, склоомивачів, дзеркала заднього вигляду, наявність на склі предметів або покриттів, які обмежують оглядовість з місця водія і погіршують його прозорість не виявлено; слідів шин не виявлено; на тротуарі виявлено уламки бамперу білого кольору (№2 згідно схеми); авто № 1 скоїло наїзд на металевий паркан та в подальшому на авто №2 та №3, які в свою чергу, продовжуючи рух, скоїли наїзд на паркан; під час огляду місця ДТП вилучено автомобіль «Мазда СХ-5», н/з НОМЕР_1 ;

-даними, які зазначені у постанові про тримання біологічних зразків для проведення експертизи від 22.08.2019, відповідно до якої прокурор відділу прокуратури міста Києві ОСОБА_45 в рамках кримінального провадження №0000950 від 22.08.2019 для проведення судово-медичної (токсикологічної) експертизи постановив отримати зразки біологічного середовища (сечі) ОСОБА_6 ;

-відомості, що відображені у протоколі примусового відібрання біологічних зразків від 22.08.2019, відповідно до якого заступник начальника відділу СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_19 , на підставі постанови прокурора від 22.08.2019, за участю адвоката ОСОБА_46 та двох понятих, в рамках кримінального провадження №0000950 від 22.08.2019, відібрав у ОСОБА_6 зразки біологічного середовища (сечі);

-даними, які зазначені у постанові про визнання речей доказами та визначення місця їхнього зберігання від 22.08.2019, відповідно до якої старший слідчий в ОВС ВРЗСТ СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_14 автомобіль марки «Мазда СХ-5» н/з НОМЕР_1 , який залишено на зберігання на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, «Мітсубісі» н/з НОМЕР_3 та «Хюндай» н/з НОМЕР_4 , які залишено на зберігання власникам, визнав речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000950 від 22.08.2019;

-комплексом даних, які знайшли своє відображення у протоколі огляду речей від 23.08.2019, відповідно до якого старший слідчий в ОВС ВРЗСТ СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_14 , в рамках кримінального провадження №0000950 від 22.08.2019, провів огляд флеш-носія марки «Cube 8 GB», на якому знаходиться відеозапис з камери відеоспостереження, яка розташована неподалік місця ДТП, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Камера відеоспостереження направлена в напрямку прилеглої території, а саме до будинку АДРЕСА_5 . На позначці у «00:00» в полі зору камери, а саме в правій верхній частині екрану з`являються два силуети, які в подальшому впізнанні як ОСОБА_10 та малолітній ОСОБА_11 . Останні рухаються в темпі спокійного кроку із сторони фітнес клубу «Спорт Лайф» в напрямку тротуару, який знаходиться біля будинку АДРЕСА_7 по вказаній вулиці. Також, неподалік вказаного фітнес клубу виявлено об`єкт світлого кольору, який пізніше ідентифіковано як автомобіль «Мазда СХ-5» н/з НОМЕР_1 , який не рухається. На позначці часу у «00:03» пішоходи зникають за габаритом електроопори, а вказаний автомобіль розпочинає рух. На позначці часу у «00:04» пішоходи з`являються із-за габариту електроопори та продовжують рух по тротуару, який огороджений невеликим парканом. В цей момент вказаний автомобіль продовжує рухатись заднім ходом та починаючи збільшувати швидкість руху одночасно змінює свій напрямок ліворуч. На позначки часу «00:05» вказаний автомобіль скоїв наїзд на вказаний вище парканчик, який відділяє тротуар від прилеглої території та правими колесами виїжджає на тротуар, по якому в темпі спокійного кроку в напрямку автомобіля рухаються пішоходи. На позначці часу у «00:06» вказаний автомобіль рухаючись правими колесами по тротуару скоює своєю задньою частиною наїзд на вказаних пішоходів. Одночасно з цим, вказаний автомобіль скоїв наїзд на невеликий паркан та після цього знову повністю виїжджає на прилеглу територію. В подальшому, від наїзду обидва пішоходи падають на прилеглу територію, а автомобіль продовжуючи рух заднім ходом переїжджає вказаних пішоходів, після чого скоює наїзд на інші два припарковані автомобілі;

-відомостями, які зазначені у постанові про визнання речі документом та визначення місця його зберігання від 23.02.2019, відповідно до якої старший слідчому в ОВС ВРЗСТ СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_14 , в рамках кримінального провадження №0000950 від 22.08.2019, компакт диск, на який записаний відеозапис з камер відеоспостереження будинку АДРЕСА_6 , визнав документом та приєднав до матеріалів кримінального провадження;

-даними, які відображені у постанові про витребування речей, документів і відомостей від 28.08.2019, відповідно до якої старший слідчий в ОВС ВРЗСТ СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_14 , в рамках кримінального провадження №0000950 від 22.08.2019, витребував у ДУ «Інститут геронтології ім. Д.Ф. Чеботарьова» інформацію про стан здоров`я ОСОБА_6 ;

-комплексом даних, які зазначені у копії медичної картки №72174 та історії хвороби №72172 на ім`я ОСОБА_6 , наданих ДУ «Інститут геронтології ім. Д.Ф. Чеботарьова», відповідно до яких остання хворіє на Паркінсона, брадикінетико-ригідно-тремтливий синдром ІІ А ст. та приймає відповідні лікарські засоби;

-даними, які зазначені у постанові про витребування речей, документів і відомостей від 28.08.2019, відповідно до якої старший слідчий в ОВС ВРЗСТ СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_14 , в рамках кримінального провадження №0000950 від 22.08.2019, витребував у ТОВ «Андроцентр» інформацію про стан здоров`я ОСОБА_6 ;

-комплексом відомостей, які знайшли своє відображення у листі ТОВ «Андроцентр» №30 від 04.09.2019 та доданої до нього медичної документації, відповідно до якого вперше ОСОБА_6 , звернулась до лікаря-невролога 15.04.2019 зі скаргами на скутість та тремтіння в правих кінцівках та на порушення рухів в них. При первинному огляді та обстеженні лікарем-неврологом був поставлений діагноз: хвороба Паркінсона брадикінетико-ригіднотремтяча форма, правий гемітип, ІІА стадії по Хен-Яру, цереброваскулярна хвороба, церебральний атеросклероз, хронічна ішемія мозку з перенесеною ТІА в ЛСМА (2016 р.);

-відомостями, які відображені у висновку експерта №12-1/2170 від 07.11.2019, відповідно до якого на момент огляду автомобіля «Мазда СХ-5» н/з НОМЕР_1 , гальмівна система, система рульового керування та ходова частина знаходяться в працездатному стані;

-даними, які знайшли своє відображення у висновку експерта №031-158-2019, відповідно до якого в результаті судово-токсикологічного дослідження сечі ОСОБА_6 , 1960 р.н., знайдено кофеїн у слідовій кількості. В сечі не знайдено: метиловий та етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери, а також похідні барбітурової кислоти, 1,4-бенздіазепіну, піразолону, фенотіазину, амфетаміну, морфін, коїн та інші алкалоїди опію, промедол, трамадол, демидрол, ефедрин, ефедрон, канабіноїди;

-комплексом відомостей, які знайшли своє відображення у висновку експерта №042-2482-2019, відповідно до якого дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідчать про те, що під час звернення за медичної допомогою 22.08.2019 о 13:34, у неї мали місце тілесні ушкодження: а) забійна рана правої надбрівної ділянки; б) закрита травма грудної клітки - перелом правої ключиці зі зміщенням уламків, перелом 1, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 ребер зліва, перелом 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 ребер справа, правосторонній пневмоторакс та двосторонній гемоторакс (наявність повітря та крові в плевральних порожнинах), підшкірна емфізема грудної клітки праворуч; в) закрита травма живота - розрив шлунково-печінкової зв`язки з явищами гемоперитонеуму (наявність в черевній порожнині крові), поза очеревинний розрив сечового міхура, тазова за очеревинна гематома ; г) відкрита травма тазу - множинні уламкові переломи лобкової та сідничної кісток зліва зі зміщенням уламків, розривом симфізу, перелом бокових мас крижової кістки зліва, розрив крижово-клубового з`єднання справа, рана в проекції крила правої клубовидної кістки, садна; д) закрита травма правого ліктьового суглобу - перелом ліктьового відростку ліктьової кістки зі зміщенням уламків; е) множинні садна тулуба, кінцівок. Комплекс ушкоджень у клінічному перебігу призвів до розвитку небезпечних для життя явищ - гострий розлад кровообігу та масивна крововтрата (АТ 40/0мм.рт.ст., пульс 100-110 за хвилину, гемоглобін 56г/л, еритроцити 1,96х10'2), гостра недостатність дихання, шок важкого ступеню. Необхідно загострити увагу на наступному: п. 1.2 „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом МОЗ України N?6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України (далі по тексту «Правила») надано вичерпне визначення терміну ушкодження - «з медичної точки зору, тілесні ушкодження - це порушення анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючи факторів - фізичних, хімічних, біологічних, психічних». п. 4.6. «Правил» визначає таке: «судово-медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних медичних документах, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не підтверджується об`єктивними відомостями, судово-медичний експерт відзначає цю обставину і встановлює ступінь тяжкості, виходячи із звичних термінів»; - у п. 2.1.2 та п. 2.1.3/л,/н/о "Правил" визначено таке: "2.1.2. Небезпечним для життя є ушкодження, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища (див. п.2.1.3.0) і котрі без надання медичної допомоги, зі звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Запобігання смерті, що обумовлене наданням медичної допомоги, не повинно братися до уваги при оцінюванні загрози для життя таких ушкоджень. Загрозливий для життя стан, який розвивається в клінічному перебігу ушкоджень, незалежно від проміжку часу, що минув після його заподіяння, повинен перебувати з ним у прямому причинно-наслідковому зв`язку; - 2.1.3. До ушкоджень, що небезпечні для життя, належать: "До ушкоджень, що небезпечні для життя, належать: "л) закриті ушкодження органів грудної, черевної порожнини, органів заочеревного простору, порожнини таза - все за наявності загрозливих для життя явищ; н) переломи кісток таза за наявності загрозливих для життя явищ; о) ушкодження, що причинили шок тяжкого ступеня, масивну крововтрату, кому, гостру ниркову, печінкову недостатність, гостру недостатність дихання, кровообігу, гормональну дисфункцію, гострі розлади регіонарного і органного кровообігу, жирову чи газову емболію. Всі вони мусять підтверджуватись об`єктивними клінічними даними, результатами лабораторних та інструментальних досліджень"; п. 2.2.1 "Правил" визначає таке: "ознаки ушкодження середньої тяжкості: в) тривалий розлад здоров`я"; у п. 2.3. "Правил" визначено таке: "Легке тілесне ушкодження: 2.3.3. Короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день); - 2.3.5. Легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров?я чи незначної стійкої втрати працездатності, - це ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів". Критерієм судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, є критерій небезпеки для життя, тому, відповідно п. п. 2.1.2. та 2.1.3/л/н/о "Правил", виявлені тілесні ушкодження у п. П. б), в), г) даних Підсумків, відносяться до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження. Відповідно п. п. 4.6. та 2.2.1./в «Правил», зазначене тілесне Ушкодження у п. д) даних Підсумків, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Відповідно п. п. 4.6. та 2.3.3. «Правил», вказане тілесне ушкодження у П. а) даних Підсумків, за ступенем тяжкості, відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Відповідно п. п. 4.6. та 2.3.5. «Правил», вказані тілесні ушкодження у п. е) даних Підсумків, за ступенем тяжкості, відносяться до легкого тілесного ушкодження, так як відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок травматичної дії тупими предметами, що могло бути при транспортній травмі (травма при зіткненні автомобіля, який рухався, з пішоходом), за давністю можуть відповідати вказаному терміну;

-фактичними даними, які зазначені у висновку експерта №042-1940-2019, відповідно до якого дані наданої медичної документації на ім?я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 22.08.2019 о 13.33, у нього мали місце тілесні ушкодження: а) закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку, забійні рани тім`яної та потиличної ділянок, синці на повіках обох очей; б) закрита травма грудної клітки - перелом правої ключиці, переломи 6, 7, 8, 9 ребер справа та переломи 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 ребер зліва, забій обох легень, двобічний гемопневмоторакс, підшкірна емфізема на рівні переломів ребер, множинні гематоми, садна тулуба, що в клінічному перебігу супроводжувалась розвитком компресійної асфіксії, клінічними проявами якої відмічалась порушення функції дихання у вигляді зниження сатурації кисню до 86%, що потребувало переведення дитини на штучну вентиляцію легень та зовнішніми клінічними проявами у вигляді синюшності-набряклості шкірних покровів та геморагічних петехіальних висипань на шкірі обличчя і шиї, субкон?юнктивальних крововиливів обох очей; в) закрита травма таза - перелом лівої сідничної кістки; г) множинні гематоми, садна кінцівок. Необхідно загострити увагу на наступному: п. 1.2 „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом МОЗ України N?6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України (далі по тексту «Правила») надано вичерпне визначення терміну ушкодження - «з медичної точки зору, тілесні ушкодження - це порушення анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючи факторів - фізичних, хімічних, біологічних, психічних». п. 4.6. «Правил» визначає таке: «судово-медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних медичних документах, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не підтверджується об`єктивними відомостями, судово-медичний експерт відзначає цю обставину і встановлює ступінь тяжкості, виходячи із звичних термінів»; у п. 2.1.2 та п. 2.1.3/у "Правил" визначено таке: "2.1.2. Небезпечними для життя є ушкодження, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища (див. п.2.1.3.0) і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Запобігання смерті, що обумовлене наданням медичної допомоги, не повинно братися до уваги при оцінюванні загрози для життя таких ушкоджень. Загрозливий для життя стан, який розвивається в клінічному перебігу ушкоджень, незалежно від проміжку часу, що минув після його заподіяння, повинен перебувати з ним у прямому причинно-наслідковому зв`язку; -2.1.3. До ушкоджень, що небезпечні для життя, належать: "До ушкоджень, що небезпечні для життя, належать: " у/ усі види механічної асфіксії, що супроводжувалися комплексом розладів функції центральної нервової системи, серцево-судинної системи та органів дихання, котрі загрожували життю; за умови, що це встановлено об`єктивними клінічними даними"; - п. 2.2.1 "Правил" визначає таке: "ознаки ушкодження середньої тяжкості: в) тривалий розлад здоров`я"; у п. 2.3. "Правил" визначено таке: "Легке тілесне ушкодження: 2.3.3. Короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день); - 2.3.5. Легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я відомостями, які чи незначної стійкої втрати працездатності, - це ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів "Критерієм судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесного ушкодження, є критерій небезпеки для життя, тому, відповідно п. п. 2.1.2. та 2.1.3/у "Правил", виявлене тілесне ушкодження у п. б) даних Підсумків, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Відповідно п. п. 4.6. та 2.2.1/в «Правил», зазначене тілесне ушкодження у п. в) даних Підсумків, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Відповідно п. п. 4.6. та 2.3.5. «Правил», вказані тілесні ушкодження у п. г) даних Підсумків, за ступенем тяжкості, відносяться до легко тілесного ушкодження, так як відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Відповідно п. п. 4.6. та 2.3.3. «Правил», вказане тілесне ушкодження у п. а) даних Підсумків, за ступенем тяжкості, відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок травматичної дії тупими предметами, що могло бути при транспортній травмі (травма при зіткненні автомобіля, який рухався, з пішоходом), за давністю можуть відповідати вказаному терміну;

-відомостями, які містяться у висновку експерта №12-1/2056 від 09.10.2019, відповідно до якого в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед ДТП, водій автомобіля «Мазда СХ-5» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинна була керуватися вимогами п.п. 10.9, 11.13 ПДР України. В даній дорожній ситуації, експертом, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «Мазда СХ-5» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 вбачаються невідповідність вимогам п.п. 10.9, 11.13 ПДР України. З технічної точки зору, причиною виникнення даної ДТП є невідповідність дій водія автомобіля «Мазда СХ-5» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 вимогам п.п. 10.9, 11.13 ПДР України;

-даними, які зазначені у висновку експерта №031-176-2019, відповідно до якого дані наданої медичної документації та судово-медичного огляду ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , експертною комісією (разом із лікарями позаштатними спеціалістами бюро у галузі неврології та кардіології), свідчать про те, що станом з моменту первинного встановлення діагнозу (2016 рік) та на 22.08.2019 р. приблизно о 13-00 год., до моменту дорожньо-транспортної пригоди, так і на час проведення судово-медичної експертизи у неї має місце: - хвороба Паркінсона, брадикінетико-ригідно-тремтливий синдром II А ст. переважно правобічний гемітип. Хвороба Паркінсона - це хронічне неухильно прогресуюче нейродегенеративне захворювання головного мозку, в основі якого лежать нейромедіаторні розлади, спричинені апоптозом (обумовленою сукупністю клітинних процесів, які призводять до загибелі клітин) нігростріальних нейронів (частини так званої екстрапірамідної системи), які синтезують дофамін (біологічно-активної хімічної речовини, яка в екстрапірамідній системі грає роль стимулюючого нейромедіатора, що сприяє підвищенню рухової активності, зменшення рухової загальмованості та скутості, зниження гіпертонусу м?язів). Хвороба проявляється поєднанням гіпокінезії (станом організму зумовленого недостатньою руховою активністю) з ригідністю (рівномірним підвищенням тонусу м?язів по пластичному типу), тремором спокою і постуральною нестійкістю, а також спектром немоторних проявів (психічних, вегетативних, сенсорних та ін.). Хвороба Паркінсона - це хвороба «повної доби», так як її симптоми мають прояви з моменту, коли хворий відправляється до сну, і до моменту коли хворий прокидається і встає з ліжка, що є невід?ємною частиною клінічної картини захворювання. Вже на початковій стадії хвороби Паркінсона з?являються моторні та немоторні прояви цього дегенеративного захворювання. Моторними проявами вказаного захворювання є: - порушення ходи - брадикінезія (сповільнення активних і узгоджених рухів), брадифренія (загальмованість в інтелектуальній сфері), сповільнений старт-рефлекс, топтання на місці); зміна мови - монотонність, брадилалія (сповільнення мови внаслідок утрудненої здатності, висловлювати членороздільні звуки), дисфонія (зміна якості голосу); порушення ковтання. До немоторних проявів слід віднести: емоційні розлади (зниження пам?яті, депресія, панічні атаки); вегетативні порушення; дисфункція шлунково-кишкового тракту (стійкі закрепи); порушення сечопуску (почастішання та імперативність сечопуску, ніктурія, неповне спорожнення сечового міхура); порушення статевої функції; дисфункція серцево-судинної системи; ортостатична гіпотензія, яка може бути причиною синкопальних станів, запаморочення, головного болю; порушення потовиділення; гіпогідроз, що викликає непереносимість високої температури повітря; схуднення; порушення слиновиділення; сальність шкіри; себорейний дерматит. Для лікування вказаного захворювання, ОСОБА_6 приймає призначені їй препарати: Мадопар-125; Азилект; ПК-Мери. Враховуючи вищенаведене (безпосередньо характер хвороби, її стадія та її прояви), експертна комісія зазначає органу досудового розслідування про те, що у ОСОБА_6 в будь-який проміжок часу (незалежно від часу та кратності прийому медикаментів) вказане захворювання може проявлятися порушенням функції нижніх кінцівок в тому числі і такими, які унеможливлюють їх рухи. Слід зауважити про те, що експертним шляхом, підтвердити/спростувати, що саме 22.08.2019 року приблизно о 13-00 у ОСОБА_6 мали місце прояви її хвороби з вищевказаними змінами, не є можливим. ОСОБА_6 на час проведення даної експертизи (рівно як і станом на 22.08.2019 року), постійно приймає лікарські препарати Мадопар-125, ПК-Мерц та Азілект, згідно інструкцій до яких: - Мадопар: діючі речовини: леводопа, бенсеразид; Здатність впливати на швидкість реакції при керуванні автотранспортом або роботі з іншими механізмами. При виникненні сонливості та/чи раптових епізодів засинання під час прийому препарату ОСОБА_47 слід відмовитися від керування автомобілем чи іншої діяльності (наприклад, працювати з механізмами), що може наразити пацієнтів або інших на небезпеку. Пацієнтів слід проінформувати про це та необхідність утримуватись від такої діяльності до тих пір, поки не буде набуто досвід у застосуванні препарату Мадопар, коли можливо оцінити негативний вплив препарату на виконання діяльності (див. «Особливості застосування»). Особливості застосування. ОСОБА_48 може спричиняти виникнення сонливості та у рідкісних випадках - раптові епізоди засинання. Епізоди раптового засинання можуть виникати без попереджувальних ознак або попередньої сонливості та без усвідомлення пацієнтом випадків їх виникнення. Пацієнтів необхідно проінформувати про такий ризик Та заборонити керувати транспортними засобами і працювати з механізмами, якщо вони відчувають сонливість або вже мали епізоди раптового засинання. При появі цих симптомів необхідно розглянути можливість зниження дози чи відміни лікування (див. Розділ «Здатність впливати на швидкість реакції при керуванні автотранспортом або іншими механізмами»); - ПК-Мерц: Здатність впливати на швидкість реакції при керуванні автотранспортом або роботі з іншими механізмами. З огляду на можливі побічні реакції препарату з боку центральної нервової системи рекомендовано утримуватися від керування автотранспортом або роботи з іншими механізмами під час лікування препаратом; - Азілект: діюча речовина: разагілін; Здатність впливати на швидкість реакції при керуванні автотранспортом або роботі з іншими механізмами. ОСОБА_49 може впливати на здатність керувати автотранспортом або працювати з машинним обладнанням. Пацієнтам слід бути обережними при керуванні автотранспортом або роботі зі складними механізмами доти, доки вони не будуть впевнені, що разагілін не має шкідливого впливу. Пацієнти, що перебувають на терапії разагіліном, та з наявністю сонливості і/або раптових спізодів засинання, повинні бути проінформовані про утримання від керування транспортними засобами або участі в діяльності під час якої через ослаблену пильність вони можуть наражати себе або інших на небезпеку отримання серйозної травми або смерті (наприклад при управлінні машинним обладнанням), до тих пір, поки вони не набули достатнього досвіду з разагіліном та іншими дофамінергічними засобами, щоб оцінити, чи впливають вони несприятливо на їх розумову і/або рухову активність. Якщо посилення сонливості або нові епізоди раптового засинання спостерігаються під час повсякденної діяльності (наприклад, перегляду телевізору, поїздці в автомобілі в якості пасажира і т.д.), будь-коли під час лікування то пацієнти не повинні керувати автотранспортом або брати участь в потенційно небезпечних видах діяльності. Пацієнти не повинні керувати автотранспортом, управляти механізмами або виконувати висотні роботи під час лікування, якщо вони раніше відчували сонливість і/або раптові напади засинання без попередження перед використанням разагіліну. Враховуючи те, що ОСОБА_6 після початку прийому лікарських препаратів щодо її захворювання (дофамінових агоністів у квітні 2016 року) до моменту початку прийому вище перелічених ліків (наприкінці листопада 2016 року) відчувала загальну слабкість, кволість та сонливість, смислове навантаження переліченого у вищенаведених інструкціях (щодо «дії лікарські препаратів, які знижують швидкість реакції і увагу»), потребує окремої юридичної оцінки.Так, як експертною комісією вище надані висновки щодо можливості прояву захворювання у ОСОБА_6 у вигляді порушення функції її нижніх кінцівок, так і можна висловитись про можливість прояву у ОСОБА_6 (в тому числі 22.08.2019 року приблизно о 13-00), такої дії лікарських засобів, які вона приймає з приводу зазначеного захворювання, яка впливає на швидкість її реакції при керуванні автотранспортом. 4. Що стосується хвороби Паркінсона, брадикінетико-ригідно-тремтливого синдрому ІІ А ст. переважно правобічного гемітипу, яка має місце у ОСОБА_6 , то дане захворювання відноситься до пункту 19 «Переліку захворювань і вад, при яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами» категорії В затверджених Наказом МОЗ України N? 229 від 24.12.99 «Про затвердження переліку захворювань і вад, при яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами», а саме: «Захворювання, що викликають обмеження рухів чи біль при рухах кінцівками, грижі, свищі, випадання прямої кишки, геморой, водянка яєчка чи сім?яного канатика та ін. Питання про допуск, у тому числі після оперативного лікування, вирішується індивідуально». Смислове навантаження даного пункту, потребує окремої юридичної оцінки (органу досудового розслідування, суд).

Крім того, в судовому засіданні досліджено характеризуючі матеріали відносно ОСОБА_6 .

Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченої доведена в повному обсязі, підтверджується сукупністю досліджених доказів, які визнані судом належними та допустимими.

Провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, безпосередньо дослідивши, надані докази сторонами кримінального провадження, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог положень процесуальних законів чинних на момент проведення процесуальних дій, приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_6 .

Судом також повністю врахована практика Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Аналіз вищенаведених досліджених доказів у їх сукупності дозволяє суду зробити висновок про те, що доведеність винуватості обвинуваченої у скоєнні злочину випливає із сукупності вищевстановлених ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, як в цілому, так і в деталях, що дозволяє суду поза розумним сумнівом дійти до висновку, що вина обвинуваченої у судовому засіданні у скоєнні інкримінованих злочинних дій, доведена повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілим.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 суд визнає щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, який характеризується необережною формою вини; конкретні обставини кримінального провадження; її ставлення до вчиненого - вину визнала, щиро кається у вчиненому та критично ставиться до своєї поведінки. Дані про її особу, зокрема: похилий вік, хворіє на хворобу Паркінсона, являється інвалідом першої групи, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не притягувалась до кримінальної та адміністративної відповідальності; наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди та відсутність обставин, які його обтяжують.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає правильним призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, яке суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів.

При цьому суд, враховуючи обставини даної справи та особу ОСОБА_6 , її негативне ставлення до вчиненого, стан здоров`я, похилий вік, наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без відбування покарання, а тому, застосувавши положення ст.ст. 75,76 КК України, звільняє її від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_6 додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд дійшов висновку про необхідність застосування даного покарання, враховуючи те, що обвинувачена порушила Правила дорожнього руху, які спричинили тяжкі наслідки для потерпілих.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного злочину і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 129, абз. 7 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому, про що у вироку зазначаються відповідні підстави.

У справі потерпілими заявлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, який був уточнений.

Потерпіла ОСОБА_10 , що діяла у власних інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_11 просила стягнути з ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 2 017187 грн. та моральну на користь ОСОБА_10 2 500000, на користь ОСОБА_11 1 500000.

В обґрунтування позову ОСОБА_10 зазначила, що вона із сином зазнала фізичного болю та душевних страждань, яких вони зазнали у зв`язку з протиправною поведінкою ОСОБА_6 . Щодо матеріальної шкоди зазначила, що на лікування та реабілітацію її та сина витрачено 812 705,51 грн., з яких 110 000 матеріальна допомога ОСОБА_9 , яку він отримав на роботі, 48 558,56 грн. витрачено на ліки, витрати на лікаря реабілітолога становлять 72 500 грн., дієтичне харчування 1949 грн., придбання залізничних квитків для близьких 1646,18 грн., витрати на таксі 13 331 грн., палата покращеної комфортності 21 000 грн., на послуги доглядальниці 60000, інші передбачувані витрати становлять 67000. Також, ОСОБА_10 очікує ще понести витрати на суму 891 164 грн.

Захисником ОСОБА_50 - адвокатом ОСОБА_5 подано відзив на позовну заяву, який обґрунтовано тим, що жодним чином не підтверджено витрати з особистих заощаджень (матеріальна допомога чоловіка 110 000), на дієтичне харчування на суму 1949 грн., перебування потерпілих в палаті покращеної комфортності на суму 21 000 грн., послуги доглядальниці на суму 60 000 грн., а також не підтверджено інші витрати на суму 67 000 грн. Таким чином сума не підтверджених витрат складає 259 949. Відповідач вже частково відшкодувала суму завданих збитків. Що стосується витрат, які позивач очікує понести у сумі 891 164 грн., то відсутні будь-які підстави для стягнення матеріальних витрат на майбутній період, котрі жодним чином не підтвердженні. Щодо стягнення моральної шкоди, то захисник зазначила, що неможливо задовольнити позовні вимоги у сумі 2 500 000 та 1 500 000, оскільки дані суми є необґрунтовано завищеними.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 12 ЦПК).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. (ст. 13 ЦПК).

Відповідно до статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з положеннями частини першої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з положеннями статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Указані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 635/6868/16.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження наявності підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, останнім надано до суду висновки соціально-психологічного дослідження № 24/1-12-22 та №24-12-22 від 03.01.2023, згідно з яким малолітньому ОСОБА_11 завдана моральна шкода, яка еквівалентна 364 мінімальних заробітних плат та ОСОБА_10 завдана моральна шкода, яка еквівалентна 364 мінімальних заробітних плат.

По своїй суті зобов`язання з компенсації моральної шкоди є досить специфічним, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, яка завдала моральної шкоди, може бути: договір цієї особи з потерпілим, у якому сторони домовилися, зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; у випадку, якщо не досягли домовленості, - рішення суду, у якому визначені спосіб і розмір такої компенсації (висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, сформульований у постанові від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц).

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, що вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат.

Таким чином, законом установлено загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди. Тобто визначення розміру такого відшкодування становить предмет оціночної діяльності суду.

Судом також враховується, що 13.04.2021 у судовому засіданні представником потерпілих заявлено клопотання про призначення судово-психологічної експертизи відносно потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з метою з`ясування питання того чи була ситуація пов`язана з дорожньо-транспортною пригодою, що мала місце 22.08.2019 року психотравмувальною для ОСОБА_10 та неповнолітнього ОСОБА_11 , визначити негативні наслідки та глибину їх переживань, які при цьому настали зміни в їх емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню, та яка моральна шкода та у якому розмірі завдана кримінальним правопорушенням, яке було задоволено судом та направлено матеріали провадження до експертної установи.

Разом з тим, ухвала суду про призначення судово-психологічної експертизи не була виконана у зв`язку з тим, що потерпілою стороною не надано судовому експерту запитуванні ним додаткові документи та інформацію, для належного експертного дослідження.

Надаючи оцінку висновкам соціально-психологічного дослідження №24/1-12-22 та №24-12-22 від 03.01.2023, які надані потерпілими, суд враховує, що психолог ОСОБА_51 не є атестованим судовим експертом, відомості про якого внесенні до Державного реєстру атестованих судових експертів, крім того він не попереджався про кримінальну відповідальність, а тому згадане дослідження не є висновком експерта в розумінні ст. 101 КПК України. При цьому спеціалістом ОСОБА_52 прийнято до уваги лише документи і пояснення, які подані потерпілою стороною та не проаналізовано всі докази, які містяться в матеріалах справи.

Разом з тим, навіть за відсутності у психолога процесуального статусу експерта, висновок психолога може бути письмовим доказом, якщо містить дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, зокрема стосовно страждань потерпілих. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначає суд у рішенні, а не психолог у висновку. Висновок останнього може слугувати орієнтиром у пізнанні глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілих або позбавлення можливості їх реалізації, інших обставин, які мають істотне значення, зокрема й можливого грошового еквівалента таких страждань. Проте розмір відповідного відшкодування незалежно від наявності висновку психолога суд встановлює, враховуючи вимоги розумності та справедливості.

У даному конкретному випадку для визначення розміру моральної шкоди суд враховує: перенесені позивачем фізичний біль від завданих тілесних ушкоджень; його моральні страждання, зумовлені втратою працездатності через отримані травми; тривале лікування; втрату усталеного способу життя; переживання через поведінку винного у цих його стражданнях.

Вирішуючи цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що внаслідок протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_6 потерпілі перенесли ряд негативних емоцій у виді психологічного стресу і порушення звичного ритму життя, пов`язаного з розладом здоров`я і перебували на довготривалому стаціонарному лікуванні, витрачали час та докладали додаткових зусиль для відновлення й організацію звичайного способу свого життя, який було порушено внаслідок дій обвинуваченої.

Таким чином, в цій частині позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 та ОСОБА_11 по 500 000 грн. кожному. Саме така сума, на думку суду, є співмірною з душевними та психологічними стражданнями, які перенесли потерпілі внаслідок вчинення щодо них кримінального правопорушення та підлягає стягненню з обвинуваченої на їх користь.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди, суд дійшов наступних висновків.

За статтею 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії.

За змістом статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, та коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності вини.

Вирішуючи вимоги до ОСОБА_6 щодо стягнення витрат на лікування та реабілітацію позивачів витрачено 812 705,51 грн., з яких 110 000 матеріальна допомога ОСОБА_9 , яку він отримав на роботі, 48 558,56 грн. витрати на ліки, витрати на лікаря реабілітолога 72 500 грн., дієтичне харчування 1949 грн., придбання залізничних квитків для близьких 1646,18 грн., витрати на таксі 13 331 грн., палата покращеної комфортності 21 000 грн., на послуги доглядальниці 60000, інші передбачувані витрати становлять 67000 грн., а також очікуваних витрат на суму 891 164 грн., суд виходить із доведеності понесених витрат відповідно до наданих чеків та квитанцій, а також відповідність лікарських препаратів призначенням згідно з медичною документацією, наданою потерпілим, з урахуванням заміни призначених препаратів їх аналогами.

Слід зазначити, що документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвідчують факт оплати товарів (робіт, послуг), які завірені належним чином.

Так, матеріалами справи підтверджено витрати на придбання лікарських препаратів, витрати на медичні послуги та реабілітацію на загальну суму 561 233,48 грн. Разом з тим, суд бере до уваги те, що обвинувачена добровільно відшкодувала шкоду у розмірі 550 000 грн., а тому із ОСОБА_6 слід стягнути 11 233,48 грн. матеріальної шкоди (561 233,48 грн. - 550 000 грн. = 11 233,48 грн.).

Інші витрати, зазначені потерпілими, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Таким чином, позов потерпілої ОСОБА_10 , що діяла у власних інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_11 про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди, підлягає частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ураховуючи викладене, суд уважає за необхідне скасувати арешт на майно, яке накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2019, - автомобіль марки MAZDA CX-5, державний номерний знак НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_53 .

Також, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, які складаються з розміру витрат на залучення експерта.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Зобов`язати ОСОБА_6 відповідно до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 , яка діяла у власних інтересах та в інтересах ОСОБА_11 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 та ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 11 233,48 грн. (по 5616,74 грн. кожному).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Арешт на транспортний засіб марки MAZDA CX-5, державний номерний знак НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_53 , накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2019 - скасувати.

Речові докази: автомобілі марки «Mitsubishi» н/з НОМЕР_3 та «Hyundai» н/з НОМЕР_4 , які передані на зберігання власникам - залишити власникам; автомобіль марки «Mazda» н/з НОМЕР_1 , який зберігається на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 24363 гривня 98 копійки на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського Апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: