В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/989/24

26 липня 2024 року смт.Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000093 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , який працює за договорами найму, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не судимого, військовозобов`язаного, громадянина України, який обвинувачується за ч.2 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 незаконно носив холодну зброю без передбаченого законом дозволу.

Кримінальне правопорушення скоїв за таких обставин.

14.06.2024 року близько 21 год.18 хв., під час руху автомобілем марки «Ford Scorpio» р.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у його постійному користуванні, ОСОБА_4 , усвідомлюючи значення своїх дій, незаконно, без передбаченого дозволу перевозив біля водійського сидіння полімерний кийок, що являється контактною холодною зброєю ударно-дробильної дії, який був придбаний ним попередньо за невстановлених досудовим слідством обставин.

Під час зупинки ОСОБА_4 з метою перевірки військово-облікових документів працівниками поліції виявлено даний факт та слідчо-оперативною групою вилучено кийок із його володіння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих дій визнав повністю. Пояснив, що після демобілізації із військової служби повернувся проживати у село Нивочин, яке через певні обставини на даний час є складним у криміногенному плані. Тому, про всяк випадок, у цілях самооборони із підручного знайденого матеріалу, вирішив зробити кийок, який став возити у своєму автомобілі. Під час перевірки документів 14.06.2024 року працівники поліції побачили у його машині кийок і викликали слідчо-оперативну групу, якій він добровільно видав це знаряддя. Просив суворо не карати, оскільки жодного умислу використовувати його інакше як з метою самооборони не мав.

Крім визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доводиться також іншими матеріалами кримінального провадження.

Так, відповідно до висновку криміналістичної експертизи від 25.06.2024 року № СЕ-19/109-24/8789-ХЗ вилучений у ОСОБА_4 предмет є контактною холодною зброєю ударно-дробильної дії - кийком, із посилюючим елементом (металевим прутом), який виготовлений саморобним способом.

Дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 263 КК України кваліфіковані вірно, як незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить з таких міркувань. Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. За змістом ч.2,3 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої особи, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, недавно демобілізувався із строкової військової служби. Обставин, що обтяжували би покарання судом не встановлено. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

З огляду на встановлені обставини в їх поєднанні з характером та обсягом вчинених суспільно небезпечних дій, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу, яке передбачене санкцією статті 263 ч.2 КК України.

Разом з тим, розмір штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, як це визначено санкцією інкримінованої статті за встановлених обставин буде явно надмірним і обтяжливим та не відповідатиме визначеним у ст. 65 КК України засадам призначення покарання та принципу індивідуалізації покарання.

З огляду на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає за можливе застосувати ч.1 ст.69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, визначеної в санкції статті 263 ч.2 КК України.

Долю речового доказу слід виріщити в порядку. Визначеному ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314, 368, 370, 473, 474, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим засудити та призначити йому покарання за ч.2 ст.263 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1514 грн. понесених витрат на проведення судових експертиз.

Речовий доказ полімерний кийок - знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя