Справа №760/7119/24 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/5212/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000118 від 07.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Ухвалою суду від 12 червня 2024 року повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні№ 0000118 від 07.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції прокурором подано апеляційну скаргу зі змінами, в якій він просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Обгрунтовуючи такі апеляційні вимоги прокурор зазначає, що прийняте судом рішення є незаконним і необгрунтованим та підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник ОСОБА_8 , посилаючись на законність, обгрунтованість та вмотивованість рішення суду першої інстанції, просить відмовити в задоволенні апеляційних вимог прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційних вимог, думку обвинуваченої та її захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи і вимоги апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено обвинувачення як твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальне рішення, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування - є обвинувальний акт, який має відповідати вимогам ст. 291 КПК України, зокрема: містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, яке повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину, форма вини, мотив і мета вчинення злочину, вид і розмір шкоди, завданої злочином.

На думку колегії, обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України відповідає вказаним вимогам кримінального процесуального законодавства.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції вказуючи на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України зазначив про те, що сторона обвинувачення не вказує об`єктивних та суб`єктивних ознак такого кримінального правопорушення з боку ОСОБА_7 , обмежившись лише загальним формулюванням, що ОСОБА_7 діючи умисно на виконання вказівок ОСОБА_9 , будучи пособником, починаючи з 30.03.2022, перебуваючи у м.Одеса, маючи умисел на ведення господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, дотримуючись попередньо обумовленого механізму, організувала постачання коньячного дистиляту з компаній ПрАТ «Одеський коньячний завод» на азербайджанське підприємство ВАТ «Абшерон Шараб», де здійснювалась його перевірка, переробка та змішування, та подальше постачання до російської компанії ООО «Родник и К». Крім того, судом зазначено, що прокурором в обвинувальному акті зазначено анкетні дані осіб, які не притягуються до відповідальності у даному кримінальному провадженні.

Також суд звернув увагу на наявність неспівпадіння між викладом фактичних обставин кримінального правопорушення у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 09.02.2024 та викладом фактичних обставин кримінального правопорушення і формулюванням обвинувачення, зазначеними у обвинувальному акті від 22.03.2024.

Колегія суддів не погоджується з такими висновком, вважаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору - передчасним та необґрунтованим.

Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, а саме: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого; 3) анкетні відомості кожного потерпілого; 3-1) анкетні відомості викривача; 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта; 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складання та затвердження.

Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000118 від 07.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які слідчий, прокурор вважали встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване обвинувачення, тобто, викладена позиція сторони обвинувачення в такому виді, як це вважає за правильне прокурор.

Посилання суду першої інстанції на відсутність у обвинувальному акті належним чином сформульованого обвинувачення, зокрема не розкриті об`єктивна та суб`єктивна сторони складу кримінального правопорушення, є неспроможними, з огляду на те, що у обвинувальному акті в повній мірі розкрито об`єктивну та суб`єктивну сторону кримінального правопорушення.

Крім того, положення ч. 2 ст. 337 КПК України надають можливість прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про неналежно сформульоване обвинувачення, не розкриті об`єктивну та суб`єктивну сторони кримінального правопорушення, є передчасними.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що у ході підготовчого судового засідання суд позбавлений можливості давати оцінку сформульованому обвинуваченню з точки зору його повноти та обґрунтованості, а також стверджувати про суперечливість та неконкретність фактичних обставин, встановленим під час досудового розслідування.

Посилання в обвинувальному акті на дії інших осіб не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки вказаним особам не інкримінується вчинення кримінально-протиправних дій. Правомірність їх дій в даному кримінальному провадженні не перевіряється, оскільки обвинувальний акт внесено стосовно ОСОБА_7 .

З огляду на вищевикладені обставини, висновок суду першої інстанції, на думку колегії, суперечить матеріалам провадження, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України і підстав для застосування п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314-315 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2024 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні№ 0000118 від 07.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: