У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого Слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000344 від 04.07.2024, про проведення огляду,-

ВСТАНОВИВ:

Слідча Слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням, у кримінальному провадженні №0000344 від 04.07.2024 про проведення огляду.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , організовує незаконне переправлення осіб через державний кордон України за грошову винагороду. В подальшому 04.10.2024 року в ході проведення огляду за адресою АДРЕСА_1 , та будівлею під назвою салон красоти « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було виявлено відкриту ділянку місцевості на якій знаходився транспортний засіб марки «Шкода», модель «Суперб», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на гр. ОСОБА_5 , АДРЕСА_2 . Поруч з вказаним транспортним засобом перебував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, який надав добровільну згоду на огляду вищезазначеного транспортного засобу, на якому останній пересувався. В ході проведення огляду транспортного засобу на задніх сидіннях було виявлено сумку чорного кольору в якій знаходилося свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Шкода», модель «Суперб», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , яке зареєстроване на ОСОБА_5 , мешк., АДРЕСА_2 ., яке було вилучене та поміщене до спец пакета НПУ RIC 2176840, а на передньому правому (пасажирському) кріслі знаходився мобільний телефон, марки «Айфон» модель «15 Про Мах», 256 гб, ІМЕІ: НОМЕР_2 , сріблястого кольору , який належить ОСОБА_4 , який було вилучено та поміщено до спец пакета НПУ PSP 1294666;

В судове засідання на розгляд клопотання слідчий не з`явився, однак подав заяву в якій просить: клопотання розглянути на підставі доданих матеріалів, а також розглянути заяву власника транспортного засобу про надання добровільної згоди на огляд транспортного засобу, володільцем якого він є.

Дослідивши клопотання та долучені до нього документи слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом.

Згідно ст. 13 КПК України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4,5 ст. 237 з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи…

Для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів.

Особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду.

При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Відповідно до ч.1. ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якої метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьої цієї статті. Згідно ч.2 ст.233 КПК України під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Згідно ч.2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до ч.4 ст. 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Узаконення обшуку без ухвали слідчого судді можливе лише, якщо він проводився згідно ч.3 ст.233 КПК України, тобто слідчий, прокурор має право увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.

Тобто, законодавцем окрім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію захисту прав особи, а саме можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє.

За статтями 86, 87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо його отримано у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використано при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та іншими законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК України, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Обшук - це слідча дія, що полягає в примусовому обстеженні приміщень, споруд, ділянок місцевості та інших об`єктів, які перебувають у віданні певних осіб з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду за наявності ймовірних даних про те, що розшукуване приховане в певному місці чи в певної особи.

Огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів. За змістом статей 214, 223, 237 КПК України огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після огляду (ч. 3 ст. 214 КПК України). Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі.

За змістом статей 223, 237 КПК України огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження, в даному випадку було проведено огляд місцевості.

В постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 518/203/17 зазначено, що огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів.

Питання щодо проведення такої слідчої дії як огляд, врегульовано ст. 237 КПК України.

Так, вимогами ч.1 ст. 237 КПК України визначено: з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

При цьому за ч. 2 цієї статті огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відтак, лише проведення самої процедури такої слідчої дії як огляд проводиться за правилами обшуку у відповідності до вимог ст.236 КПК України, тобто за участю учасників із проведення відеофіксації, тощо.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000344 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2024.

Разом із тим, згідно матеріалів клопотання, а саме заяви про добровільну згоду фактичного володільця автомобіля, що перебував під час проведення вказаної слідчої дії, та безпосередньо ним володіє та користувався.

Дана слідча дія проводилась в присутності понятих та інших учасників, з фіксацією за допомогою відеокамери. Жодних зауважень з приводу порушення прав володільця майна не зазначено в процесі даної слідчої дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Відповідно до ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді. З положень ст. 234 КПК України випливає, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Наведені обставини не ставлять під сумнів добровільність згоди, вказаних осіб, оскільки не містять жодних обмежень висловлювати свою справжню думку.

Аналізуючи наведені норми закону в їх сукупності слідчий суддя приходить до висновку, що проникнення до житла чи іншого володіння особи для проведення відповідної слідчої дії можливе лише на підставі судового рішення. Єдиним виключення з цього є наявність добровільної згоди власника майна. Наявність такої згоди є сама по собі дозволом і не потребує дублювання судовим рішенням.

Згідно висновків Верховного суду, викладених у постанові від 12.02.2019 року по справі № 569/3708/15-к законодавцем окрім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію прав особи, а саме можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє.

При цьому кримінальним і кримінальним процесуальним законом не встановлено обов`язковості такої ознаки житла чи іншого володіння, як належність їх особі на праві власності ( що включає право володіння, користування і розпорядження майном) чи на праві володіння як одного з елементів юридично забезпеченого права власності і як вид права на чужі речі ( ст.ст.317, 395 ЦК України).

Виходячи з принципу недоторканості житла та іншого володіння особи та з огляду на визначення поняття іншого володіння особи, наданого в ч.2 ст.233 КПК України, під ним розуміються предмети матеріального світу, які перебувають законно або не узаконено у фактичному стабільному (тривалому) і безперервному володінні фізичної особи та призначені, пристосовані чи спеціально обладнані для розміщення або зберігання її майна, вирощування чи виробництва продукції, забезпечення побутових та інших потреб особи, а також оснащені будь-якими пристосуваннями ( огорожею, запорами, сигналізацією, охороною, тощо), які роблять неможливими або ускладнюють проникнення до них. При цьому зазначення про законне чи не узаконене володіння як житлом, так і "іншим володінням" особи вказує на будь-які підстави набуття особою фактичного права володіння цим майном (права мати річ), яке може бути як пов`язаним, так і не пов`язаним з юридичною фіксацією цього факту (отримання права на річ).

Таким чином, слідчий суддя констатує, що огляд проведено в порядку ч.1. ст. 233 КПК України за добровільною згодою особи, яка володіє майном і додаткового узаконення не потребують, а тому необхідності в наданні дозволу (узаконення) на проведення огляду немає, в зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити з цих підстав.

Згідно ч. 1 п. 6 ст. 7 КПК України відноситься - недоторканність житла чи іншого володіння особи, а також дотримання приписів статті 30 Конституції України згідно якої, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду, тобто узаконення огляду.

Крім того, слідчий суддя враховує, що згідно ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Оскільки слідчому було надано добровільну згоду ОСОБА_4 , який є володільцем вказаного транспортного засобу та відповідно до положень ч. 1 ст. 233 КПК України має право на надання такої згоди на проведення огляду та слідчий відповідно до вимог КПК України провів слідчу дію - огляд (обшук), а тому необхідності в наданні дозволу (узаконенні) на проведення огляду (обшуку) немає.

За таких обставин у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 1-2, 7-29, 166, 223, 233-236, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000344 від 04.07.2024, про проведення огляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1