Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/6818/24
У Х В А Л А

03.10.2024 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Виноградів, клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000407, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора звернулася до слідчого судді з даним клопотанням.

Клопотання обґрунтовується тим, що 01 жовтня 2024 року до чергової частини відділення поліції № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від інспектора СРПП ВП №1 Берегівського РВП в З/о ОСОБА_4 про те, 01 жовтня 2024 року близько 16 години 30 хвилин під час патрулювання по АДРЕСА_1 для перевірки документів було зупинено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , який під час поверхневого огляду почав помітно нервувати та повідомив, що зберігає при собі наркотичну речовину. Виїздом слідчо-оперативної групи проведено огляд місця події в ході якого у гр. ОСОБА_5 виявлено та вилучено: поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження, схожої на наркотичну, яку упаковано до спеціального пакету WAR1884476 та металевий пристрій для куріння, який упаковано до спеціального пакету WAR1884475.

Відомості по даному факту було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України кримінального провадження № 0000407.

02 жовтня 2024 року слідчим СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_6 , в період часу з 17 години 08 хвилин по 17 годину 27 хвилин, проведено огляд місця події території парковки адміністративної будівлі ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, за адресою м. Виноградів, вул. Миру, 57, Берегівського району, в ході якого у гр. ОСОБА_5 виявлено та вилучено: поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження, схожої на наркотичну, яку упаковано до спеціального пакету WAR1884476 та металевий пристрій для куріння, який упаковано до спеціального пакету WAR1884475, які постановою дізнавача сектору дізнання сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 визнано речовими доказами по кримінальному провадженні 0000407.

Поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження, схожої на наркотичну, яку упаковано до спеціального пакету WAR1884476 та металевий пристрій для куріння, який упаковано до спеціального пакету WAR1884475 необхідні для проведення з ними експертних досліджень та ідентифікації винної особи.

В даному випадку вилучене вищевказане майно є доказом вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди.

Метою накладення арешту є збереження речових доказів, з метою унеможливити розпоряджатися вищевказаним майном, щоб запобігти зникненню, втраті або пошкодженню відповідного майна.

Підставою для накладення арешту є те, що вилучене майно відповідно до ст.98 КПК України визнані речовими доказами згідно постанови слідчого, а тому виникла необхідність у кримінальному провадженні вжити заходи щодо збереження речових доказів у вигляді арешту вказаного майна та проведення експертиз.

Отже, виходячи з норм кримінального процесуального права, під час розслідування кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження, схожої на наркотичну, яку упаковано до спеціального пакету WAR1884476 та металевий пристрій для куріння, який упаковано до спеціального пакету WAR1884475, що були вилучені в гр. ОСОБА_5 в ході огляду місця події території парковки адміністративної будівлі ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, за адресою АДРЕСА_1 з метою збереження слідів вчинення кримінального правопорушення, та проведення відповідних експертиз, без права на відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном, оскільки існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, заявник клопотання звернувся до слідчого судді із даним клопотанням.

Дізнавач та прокурор не з`явилися на розгляд клопотання, сповіщені про дату, час та місце розгляду, але їх неявка не перешкоджає розгляду.

Дізнавач подала до суду заяву про підтримання клопотання та розгляд клопотання у її відсутність.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 236 ч. 7 КПК України - при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко - чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 167 КПК України, - тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У відповідності до норм ч. 1 ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно положень ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (ч.1 ст.170 КПК). Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; (п.1 ч.2 ст.170 КПК). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК). Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст.170 КПК).

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Тимчасово вилучене майно є предметом вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя погоджується з доводами дізнавача, що майно, зазначене у клопотанні про арешт майна є речовими доказами та з метою запобігання зникненню, втраті чи частковому знищенню речових доказів та проведення в подальшому судових експертиз та інших слідчих дій, на нього необхідно накласти арешт.

За таких обставин клопотання про накладення арешту на майно є підставним та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на речові докази поліетиленовий пакет із вмістом речовини рослинного походження, схожої на наркотичну, яку упаковано до спеціального пакету WAR1884476 та металевий пристрій для куріння, який упаковано до спеціального пакету WAR1884475, що були вилучені в гр. ОСОБА_7 слідчим СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_6 в період часу з 17 години 08 хвилин по 17 годину 27 хвилин в ході огляду місця події території парковки адміністративної будівлі ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, за адресою м. Виноградів, вул. Миру, 57, Берегівського району, які вилучено, з метою збереження речових доказів та проведення в подальшому судових експертиз, без права на відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони є доказом кримінального правопорушення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1