Справа № 444/4175/24
Провадження № 1-кп/444/392/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2024 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

номер кримінального провадження № 0000367, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городжева, Львівської області, проживає: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 08 серпня 2024 року близько 22:20 години, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, який в подальшому затверджено Законом Верховної Ради України №2102- IX від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року було введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, востаннє з 05 години 30 хвилин 23 липня 2024 року строком на 90 діб, що затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №3891/2024 від 23.07.2024, знаходячись в середині будинку АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання (без реєстрації), маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, в умовах воєнного стану та з корисливих мотивів викрав належні пасинку ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 52 300 ( п`ятдесят дві тисячі триста гривень), після чого покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 52 300 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та дав пояснення аналогічні викладеному у обвинувальному акті. Викраденим розпорядився на власний розсуд. Розкаюється у вчиненому та просить його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого. При цьому обвинуваченому було розяснено наслідки ч.3 ст.349 КПК України у разі проведення судового розгляду у спрощеному порядку.

Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи сторони обвинувачення та захисту, суд приходить до висновку, що пред`явлене обвинувачення знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 полягає в тому, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, і тому такі його дії суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Аналізуючи та оцінюючи усі докази, надані стороною обвинувачення та отриманні судом в ході розгляду справи в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_4 ..

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину, особу винного, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, характеризуючі дані, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому, суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченому покарання в межах санкції статті 185 ч. 4 КК України, у виді позбавлення волі, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових злочинів.

Однак, суд, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, у лікарів психіатра та нарколога не перебувають, щиро покаялися у вчиненому та відшкодували завдану шкоду в повному обсязі, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, і що обвинувачених слід звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України, встановивши йому відповідний іспитовий термін та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, так як таке покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відносно обвинуваченого обирався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання терміном до 14.10.2024 .

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.

Керуючись ч.2 ст.286 КК України, ст. 349, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням строком на 2 (два) роки, якщо він упродовж визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обовязки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, накладений на майно згідно з ухвалою слідчого судді від 12.08.2024 року, - скасувати.

Грошові кошти в сумі 52 300 ( п`ятдесят дві тисячі триста гривень) залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_5 .

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Жовківський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо судове рішення не скасовано після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1