Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/640/23 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.10.2023.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянин України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, неодноразового судимого, про умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання у виді позбавлення волі, чи заміну призначеного судом покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, відповідно до ст. 81, 82 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, 19.05.2023 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання у виді позбавлення волі, чи заміну призначеного судом покарання у виді позбавлення волі більш м`яким відповідно до ст. 81, 82 КК України, яке вмотивовано тим, що він відбув більше 2/3 призначеного йому судом покарання за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08.05.2023.

В ухвалі суду вказується на те, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання у Закарпатській установі відбування покарань № 9 має два дисциплінарні стягнення у виді догани від 24.02.2023 та 01.05.2023, які на момент розгляду вказаного клопотання не зняті та не скасовані, що свідчить про відсутність змін у поведінці ОСОБА_7 в позитивну сторону. В умовах відбування покарання у Закарпатській установі відбування покарань № 9, ОСОБА_7 не працевлаштований. Таким чином, на думку суду, ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів, а тому не підлягає умовно-достроковому звільненню від покарання відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України. Крім того, судом констатовано, що ОСОБА_7 , відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України, не став на шлях виправлення та з цих підстав відмовив у задоволенні клопотання в частині заміни покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала суду від 03.10.2023 є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначає, що засуджений ОСОБА_7 засуджений за умисний тяжкий злочин та вже відбув визначені законом частину призначеного судом строку покарання. Що стосується поведінки засудженого, то такий дійсно має два непогашені стягнення, проте вони є виключено малозначними та

-2-

несуттєвими. По одному із цих стягнень ОСОБА_7 пояснив, що вживав заходів для надання допомоги особі, якій стало зле та за це отримав догану. Крім того, звертає увагу на те, що засуджений має дітей та незадовільний стан здоров`я, який за час відбування покарання ОСОБА_7 значно погіршився. Просить скасувати ухвалу суду від 03.10.2023 та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 положення ст. 81 або 82 КК України.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності засудженого ОСОБА_7 , неявка якого, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги те, що повідомлення про час та місце розгляду апеляційної скарги засудженому ОСОБА_7 направлене відповідно до вимог законодавства; заяву про відкладення розгляду апеляційної скарги та відомостей про поважність причин неприбуття у судове засідання засуджений не подавав; прокурор та захисник-адвокат ОСОБА_6 не заперечували щодо розгляду апеляційної скарги без участі засудженого ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, дослідивши докази, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За приписами до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно до ч. 2 ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції вказаних вимог законодавства дотримався.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та встановлено судом, ОСОБА_7 засуджений вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08.05.2023 за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70, 72 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 06 (шість) років. Також вказаним вироком у строк відбування покарання зараховано покарання, відбуте частково за вироком Бородянського районного суду Київської області від 03.06.2019. На підставі ст. 72 КК України ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 29.03.2018 (дати зазначеної у вироку Бородянського районного суду Київської області від 03.06.2019).

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання складається з двох обов`язкових елементів: а) доведення засудженим свого виправлення (ч. 2 ст. 81 КК) та б) фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання (ч. 3 ст. 81 КК).

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка характеризується дотримання режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого законних обов`язків; виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно технічного навчання; придбанням спеціальності; поведінкою в побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від

-3-

порушень правил внутрішнього розпорядку, від уживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор; неухильним дотриманням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин. Поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання повинні враховуватися поведінка засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 1, 3 ст. 82 КК України, невідбута частина покарання у виді позбавлення волі може бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання.

Частиною 1 статті 81 КК України встановлено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно ч. 1 ст. 82 КК України невідбута частина покарання у виді позбавлення волі може бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання.

Пунктами 1, 2, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» за № 2 від 26.04.2002 звернуто увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК); при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК); при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання особи, яка була засуджена до позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до 18 років, - того, що вона сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довела своє виправлення (ч. 2 ст. 107 КК). Відсутність у матеріалах даних про можливість працевлаштування засудженого після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання не може бути підставою для відмови у задоволенні подання.

Таким чином, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання чи заміні покарання більш м`яким, суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання.

Частиною 1 статті 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Матеріалами особової справи у кримінальному провадженні встановлено, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання в Закарпатській установі

-4-

відбування покарань № 9 має два дисциплінарні стягнення: догану від 24.02.2023 за те, що вступив у суперечку з адміністрацією установи та висловлювався ненормативною лексикою; догану від 01.05.2023 за те, що голосно кричав після команди «відбій», намагався встановити між камерний зв`язок, на зауваження не реагував, виражався нецензурною лайкою.

В матеріалах судового провадження відсутні відомості про те, що вказані дисциплінарні стягнення не зняті та не скасовані, що свідчить про відсутність змін в поведінці ОСОБА_7 в позитивну сторону.

Відомості щодо наявності у засудженого ОСОБА_7 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці в матеріалах особової справи засудженого відсутні, так як в умовах відбування покарання в Закарпатській установі відбування покарань № 9, ОСОБА_7 не працевлаштований.

Тобто, сукупність даних про особу засудженого ОСОБА_7 за період відбування ним покарання беззаперечно не свідчать про його усталену сумлінну поведінку і, відповідно, доведення його виправлення.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього часу відбування покарання.

При цьому колегія суддів приймає до уваги поведінку засудженого під час відбування покарання, відсутність даних про працевлаштованість, посередню характеристику по місцю відбування покарання, що свідчить про те, що засуджений не довів, що його поведінка є стабільно позитивною та активною, а отже і не довів свого виправлення, тому до нього не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна його більш м`яким.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_7 має дітей та незадовільний стан здоров`я, який за час відбування покарання значно погіршився, колегією суддів визнаються такими, що не спроможні спростувати висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування до засудженого положень ст. 81, 82 КК України.

Також колегією суддів враховується і те, що ОСОБА_7 вже відбув призначене йому вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08.05.2023 покарання, у зв`язку з чим 29.03.2024 був звільнений з ДУ «Личаківська ВК № 30».

Ухвала є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, висновок суду про те, що до засудженого ОСОБА_7 не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання чи заміна призначеного судом покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, належним чином обґрунтований, тому підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.10.2023, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування щодо засудженого ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання чи заміну призначеного судом покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, відповідно до ст. 81, 82 КК України,- без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді