Справа 766/2153/23 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/413/24 Доповідач: ОСОБА_2
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/2153/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000688 від 28.06.2024 за апеляційними скаргами прокурора та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 28.06.2024 щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижні Торгаї, Нижньосірогозького району, Херсонської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

в с т а н о в и в:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених судом першої інстанції обставин.

Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 28.06.2024 ОСОБА_8 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 8 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 17 605 (сімнадцять тисяч шістсот п`ять) гривень 68 (шістдесят вісім) коп.

Скасовано арешт на автомобіль марки «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що на праві власності належить, згідно реєстраційної картки від 08.02.2023, БО «БФ Вільні духом», АДРЕСА_2 , фактично володіє ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та повернути власнику.

Скасовано арешт на автомобіль Renault Master, р.н. НОМЕР_2 , що на праві власності належить, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 видане ТСЦ 6341 від 28.10.2020, БО ОСОБА_10 , який зареєстрований: АДРЕСА_4 , фактично володіє ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає АДРЕСА_5 , та повернути власнику.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень.

Встановлені судом обставини.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він 04.05.2023 близько 10 години 10 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, який впливає на увагу і реакцію водія, а також порушує його координацію, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, умисно та зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, розпочав керування технічно справним автомобілем «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в процесі якого, маючи об`єктивну змогу спостерігати за показниками спідометру та обрати безпечну швидкість, грубо порушуючи швидкісний режим, здійснюючи рух по АДРЕСА_6 , в напрямку вул. Нестерова, поблизу АЗС «БРСМ», в порушення вимог п.п.2.3 б), 2.9 а), 10.1, 11.4, 12.1, 12.3, 12,4, 12.9 б) та дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України, здійснив виїзд на зустрічну смугу для руху не переконавшись, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який рухався на зустріч по вул. Миколаївське шосе в м. Херсон.

Унаслідок даної дорожньо-транспортної події:

- пасажиру автомобіля «Mitsubishi L200», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи 124-МС від 21.06.2023 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя;

- пасажиру автомобіля «Renault Master», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи 123-МС від 20.06.2023 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Вказані наслідки перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням водієм автомобіля Mitsubishi L200, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 Правил дорожнього руху України, а саме:

п.2.3б), згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.2.9а), згідно з яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

п.10.1, згідно з яким перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п.11.4, згідно з яким на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги;

п.12.1, згідно з яким під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п.12.3, згідно з яким у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п.12.4, згідно з яким у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

п.12.9б), згідно з яким водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.286-1 КК України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, якщо вони заподіяли потерпілому середньої тяжкості та тяжке тілесне ушкодження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про зміну вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону.

Зазначає, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, якщо вони заподіяли потерпілому середньої тяжкості та тяжке тілесне ушкодження. Тобто вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння є кваліфікуючою ознакою складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286-1 КК України. І в обвинувальному акті органом досудового розслідування йому не інкримінувалось як обтяжуюча обставина, - скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Тому визнання судом цієї обставини відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України такою, що обтяжує покарання, не узгоджується з положеннями ст.337 КПК України.

У порушення вимог ст.337 КПК України суд вийшов за межі пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачений та визнав обставиною, що обтяжує покарання, «скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння», тим самим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Просить вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 28.06.2024 року щодо ОСОБА_8 змінити, виключивши з мотивувальної частини обставину, що обтяжує покарання, «скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння». В решті вирок суду залишити без змін.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 посилається на незаконність вироку суду першої інстанції в частині призначення покарання через його суворість.

В обгрунтування своїх доводів указує про те, що обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , який надав суду чіткі та послідовні покази, є визнання вини в повному обсязі, активне сприяння розкриттю злочину та його щире каяття, що виразилося у висловлюванні ним у судовому засіданні жалю з приводу вчиненого та запевнення суду у намірах не вчиняти подібне у майбутньому, наявність батьків похилого віку, а також часткове відшкодування заподіяної ним шкоди потерпілому ОСОБА_11 .

Однак суд безпідставно не прийняв до уваги вказані обставини, зокрема, показання ОСОБА_8 про перерахування потерпілому 20 000 грн в рахунок відшкодування шкоди.

Вказує, що ОСОБА_8 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, тобто є психічно здоровою особою.

До обрання запобіжного заходу він мав постійну, хоч і неофіційну роботу, працював по найму, як і велика кількість населення України, отримуючи при цьому стабільний дохід.

Залишаючись на волі, він матиме можливість відшкодовувати потерпілому заподіяну шкоду.

Таким чином, наявність у ОСОБА_8 постійного місця роботи та проживання, батьків свідчать про міцність його соціальних зв`язків.

З урахуванням викладених обставин вважає, при визначенні міри покарання ОСОБА_8 можливе застосування приписів ст.75 КК України.

Просить вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 28.06.2024 року щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання змінити та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Позиції сторін.

Заслухавши суддю доповідача, позицію захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні вимоги сторони захисту про зміну вироку в частині призначення покарання, не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора ОСОБА_6 , яка просила апеляційну скаргу прокурора про зміну вироку задовольнити, апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до такого.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, за яке його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, а тому відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України апеляційний суд не перевіряє вирок суду першої інстанції в цій частині.

Що ж до доводів прокурора про необхідність зміни вироку щодо ОСОБА_8 та виключення з мотивувальної частини вироку обставини, що обтяжує покарання, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, то вони є слушними.

Так, апеляційним судом установлено, що вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 28 червня 2024 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, якщо вони заподіяли потерпілому середньої тяжкості та тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до ч.4 ст.67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Як убачається з обвинувального акта, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, якщо вони заподіяли потерпілому середньої тяжкості та тяжке тілесне ушкодження, а ця обставина є обов`язковою для кваліфікації діяння обвинуваченого за ч.2 ст.286-1 КК України.

Визнання судом першої інстанції обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 , вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного суперечить приписам ч.4 ст.67 КК України.

Вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння охоплюється диспозицією ч.2 ст.286-1 КК України та є кваліфікуючою ознакою злочину, та не може бути враховано судом, як обставина, яка обтяжує покарання.

Крім того, у порушення вимог ст.337 КПК України суд вийшов за межі висунутого обвинувачення та визнав обставиною, що обтяжує покарання, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, яка не ставилася ОСОБА_8 в провину.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що виключення з мотивувальної частини вироку зазначеної обставини, яка обтяжує покарання, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на обставини кримінального провадження, не погіршує становище обвинуваченого та не впливає на вид та розмір покарання, призначеного судом ОСОБА_8 .

Виходячи з наведеного, вирок суду першої інстанції належить змінити та виключити з мотивувальної частини вироку щодо ОСОБА_8 посилання суду про визнання зазначеної вище обставини такою, що обтяжує покарання, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Що ж до доводів захисника ОСОБА_7 про суворість призначеного покарання та наявність підстав для зміни вироку щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання, то колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів; дані про його особу, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також думку потерпілого ОСОБА_11 про призначення реального покарання обвинуваченому; обставини, що пом`якшують покарання, повне визнання своєї вини, щире каяття.

У сукупності наведених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим призначення судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.286-1 КК України в межах санкції цієї статті, наближеного до мінімального, у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 8 років.

Апеляційним переглядом встановлено, що судом першої інстанції враховані обставини, на які посилається захисник у своїй апеляційній скарзі, при призначенні покарання ОСОБА_8 , а саме, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, повністю визнав вину, частково відшкодував спричинену потерпілому шкоду, наявність обставин, що пом`якшують покарання, - щире каяття, повне визнання своєї вини, а також позицію потерпілого, який повністю підтримав позовні вимоги.

Доводи захисника про наявність підстав для призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.75 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, та з урахуванням обставин справи, а саме того, що ОСОБА_8 , керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, своїми діями грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_9 було спричинено тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, потерпілому ОСОБА_11 були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалого розладу здоров`я, чим поставив під загрозу життя та здоров`я потерпілих, що свідчить як про підвищену суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, так і особи винного.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що за правилами ст.75 КК України суд не може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно осіб, які порушили правила безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, керуючи транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, обставин, що можуть істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, захисником не наведено, а тому підстави для застосування ст.75 КК України до ОСОБА_8 відсутні.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що призначене ОСОБА_8 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення.

А тому підстав для зміни вироку в частині призначення покарання та задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , апеляційний суд не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б були підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку в інший частині, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. 404, 407, 408, 409, 419 КПК України, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 28 червня 2024 року щодо ОСОБА_8 - змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку обставину, що обтяжує покарання, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

У решті цей вирок суду першої інстанції - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4