УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №712/11551/24

провадження №1-кс/712/4838/24

07.11.2024 м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 04.09.2024 про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000214 від 06.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч.1 ст.367, ч.3 ст.365-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси 30.09.2024 надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 04.09.2024 про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000214 від 06.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч.1 ст.367, ч.3 ст.365-2 КК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що оскаржуваною постановою протиправно відмовлено у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000214 від 06.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч.1 ст.367, ч.3 ст.365-2 КК України, незважаючи на те, що скаржник у даному кримінальному провадженні має статус заявника та внаслідок кримінально караних діянь йому було спричинено майнової та моральної шкоди.

Скаржник у судове засідання не прибув, надіславши перед початком судового засідання заяву про розгляд скарги за його відсутності, відповідно до якої на задоволенні скарги наполягає.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, а також надані прокурором матеріали кримінального провадження у режимі таємниці слідства, слідчий суддя зазначає про таке.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000214 від 06.06.2023 за ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 367, ч.3 ст. 365-2 КК України, розпочате на підставі ухвал слідчих суддів за заявами ОСОБА_4 .

04 вересня 2024 року слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві відмовив ОСОБА_4 у визнанні його потерпілим у кримінальному проваджені №0000214 від 06.06.2023. Підставою відмови слідчий вказав, те що ОСОБА_4 не надав жодних доказів на підтвердження спричинення моральної, фізичної або майнової шкоди внаслідок незаконних дій чи рішень судді Господарського суду Черкаської області ОСОБА_6 , арбітражного керуючого ОСОБА_7 чи уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_8 .

Вважаючи протиправною постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві від 04.09.2024 про відмову у визнанні потерпілим, ОСОБА_4 звернувся з даною скаргою до суду.

У ході досудового розслідування, за результатами оцінки зібраних доказів, постановою слідчого від 03.10.2024 дане кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито в частині кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч. 1 ст. 367 КК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях судді Господарського суду Черкаської області ОСОБА_6 складів вказаних кримінальних правопорушень.

07 жовтня 2024 року постановою прокурора Черкаської обласної прокуратури підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000214 від 06.06.2023 визначено за слідчим Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні, особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно з ч. 1 5 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

При цьому очевидність та достатність таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному окремому випадку, виходячи з обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерлілим.

Разом з тим, у разі встановлення факту неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення особа, яка приймає відповідне процесуальне рішення у будь-якому випадку має сформувати свої висновки у такий спосіб, щоб вони кореспондували нормам ч. 5 ст. 55 КПК України, оскільки таке процесуальне рішення є кінцевим фактично для особи у кримінальному провадженні, відповідно має бути вмотивованим та зрозумілим, тобто відповідати критеріям законності, обґрунтованості і вмотивованості.

Відповідно до ст.110 КПК України, в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.

Таким чином, на підставі викладеного вище, дослідивши постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві від 04.09.2024, слідчий суддя приходить до висновку про її скасування, так як вона є не вмотивованою та передчасною, оскільки викладені слідчим в постанові мотиви відмови у визнанні ОСОБА_4 потерпілим обмежуються лише констатацією того, що на даний час не зібрано достатніх доказів для визнання особи потерпілим, у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню, а постанова про відмову у визнанні потерпілим скасуванню.

Щодо строку звернення з даною скаргою, слідчий суддя зауважує, що у матеріалах кримінального провадження №0000214 від 06.06.2023 відсутні докази належного направлення та вручення ОСОБА_4 оскаржуваної постанови.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що скаржником дотримано визначений положеннями КПК строк для звернення з даною скаргою до суду.

Керуючись ст. 2, 9, 55, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 04.09.2024 про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000214 від 06.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч.1 ст.367, ч.3 ст.365-2 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 11.11.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_9