Справа № 438/1364/24
Провадження № 1-кп/438/95/2024
В И Р О К

іменем України

20 серпня 2024 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Бориславського міського суду Львівської області кримінальне провадження № 0000622 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 червня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Борислав Дрогобицького району, Львівської області, громадянина України, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не адвоката, не депутата, не військовозобов`язаного, раніше судимого вироком Бориславського міського суду Львівської області від 6 червня 2018 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 186, частиною 3 статті 357 КК України та на підставі частини 1 статті 70, частини 1 статті 72 КК України засудженого до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, умовно-достроково звільненого 15 липня 2018 року з невідбутим терміном покарання 1 рік та 17 днів, яке відбув повністю, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України,

встановив:

10 червня 2024 року приблизно о 00:10 ОСОБА_5 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 у свого знайомого ОСОБА_6 , під час спільного вживання алкогольних напоїв на ґрунті особистих неприязних відносин, вступив з ним у словесний конфлікт, під час якого, у нього виник умисел на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 , у цей же час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер і наслідки своїх злочинних дій та бажаючи їх настання, переслідуючи мотив, спрямований на протиправне заподіяння шкоди здоров`ю іншої людини, перебуваючи у вітальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , умисно наніс один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя ОСОБА_6 , який від вказаного удару впав правою стороною тіла на підлогу, після чого ОСОБА_5 взяв у праву руку сокиру, яка стояла біля вхідних дверей та утримуючи її задньою частиною умисно, наніс декілька ударів по голові потерпілого, руках та ногах, заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно мозкової травми, відкритого, вдавленого, багатоуламкового, імпресійного перелому тім`яної кістки черепа зліва, забою стиснення головного мозку середнього ступеня, травматичного субарахноїдального крововиливу важкого ступеня, забійної рани тім`яної ділянки голови зліва, які згідно пунктів «б», «в» пункту 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затвердженого Наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав вину у вчинені інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 121 КК України, обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, що зазначені в обвинувальному акті, підтвердив, щиро покаявся.

Обвинувачений зазначив, що обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи, події вчинення ним кримінального правопорушення вірно відображені.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання прибув, подав заяву, у якій, у зв`язку з проблемами із мовленням після отриманих тілесних ушкоджень, виклав обставини вчинення кримінального правопорушення, наголосив, що пробачив обвинуваченого та не має до нього претензій. Також потерплий у судовому засіданні уточнив, що просить обрати ОСОБА_5 покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Суд, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, на підставі частини 3 статті 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За наведених обставин, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення доведеною поза розумним сумнівом, його дії вірно кваліфіковано за частиною 1 статті 121 КК України, а саме як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Згідно зі статтею 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до статті 66 КК України судом встановлено щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до статті 67 КК України судом встановлено рецидив злочинів.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України є тяжким злочином; особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення, те, що злочин вчинений з прямим умислом, спрямованим на заподіяння потерпілому шкоди для його здоров`я; дані, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше судимий, востаннє вироком Бориславського міського суду Львівської області від 6 червня 2018 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 186, частиною 3 статті 357 КК України та на підставі частини 1 статті 70, частини 1 статті 72 КК України засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, умовно-достроково звільненого 15 липня 2018 року з невідбутим терміном покарання 1 рік та 17 днів, яке відбув повністю, не має інвалідності, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не одружений, не працює, не має зареєстрованого постійного місця проживання, має посередню характеристику, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у межах, встановлених санкцією частини першої 1 статті 121 КК України, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, що на переконання суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Позиція потерпілого щодо непризначення ОСОБА_5 покарання, пов`язаного з позбавленням волі, на якому наголошував захисник обвинуваченого, як на підставу застосування положень статті 75 КК України, на переконання суду не свідчить про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, враховуючи дані, що характеризують особу ОСОБА_5 та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

Разом з тим матеріали справи доводять стійкість протиправної поведінки обвинуваченого, адже попри суттєві заходи впливу, які раніше вже застосовувалися до нього з боку держави, раніше неодноразово судимий ОСОБА_5 , на шлях виправлення не став, не зробив належних висновків та знову вчинив кримінальне правопорушення.

Запобіжний захід ОСОБА_5 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у порядку статті 100 КПК України.

Питання про скасування арешту майна суд вирішує у порядку статті 174 КПК України.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з моменту обрання запобіжного заходу, а саме з 11 червня 2024 року до вступу вироку в законну силу.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 червня 2024 року у справі № 442/4746/24 (провадження № 1-кс/442/934/2024) на: виріз з наволочки із слідами РБК, частину дерев`яної палки з пластмасовим елементом, дві пластикові пляшки об`ємом 0,5 л. та 2 л., 13 недопалків, пусту пачку цигарок «Rothmans».

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 червня 2024 року у справі № 442/4746/24 (провадження № 1-кс/442/935/2024) на сокиру з дерев`яним руків`ям та металевим лезом і обухом, куртку бежевого кольору зі слідами крові, джинси синього кольору, футболку синього кольору, взуття чорного кольору.

Речові докази у справі:

- куртку бежевого кольору зі слідами крові, джинси синього кольору, футболку синього кольору, взуття чорного кольору повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ;

- змив зі слідами РБК, виріз з наволочки із слідами РБК, частину дерев`яної палки з пластмасовим елементом, дві пластикові пляшки об`ємом 0,5 л. та 2 л., 13 недопалків, пусту пачку цигарок «Rothmans», сокиру з дерев`яним руків`ям та металевим лезом і обухом знищити;

- DVD-R диск 4,7 GB з відеозаписом із міських камер відеоспостереження міста Борислав за 9 червня 2024 року залишити при матеріалах судової справи.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_7