Справа № 304/2056/23 Провадження № 1-в/304/48/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2024 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

засудженого - ОСОБА_3 ,

начальника сектору пробації - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Берегово Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, пенсіонера, особи з інвалідністю ІІІ групи, одруженого, українця, громадянина України, раніше судимоготекст

про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання,

У С Т А Н О В И В :

засуджений ОСОБА_3 подав до суду клопотання, в якому просив на підставі ч. 2 ст. 81 КК України, ч. 1 п. 2 ст. 537, ч. 2 п. 1 ст. 539 КПК України, вирішити питання про його умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у закладах охорони здоров`я строком на 1 рік, що було призначене йому вироком Перечинського районного суду від 12 жовтня 2023 року (вирок набрав законної сили 14.11.2023). Вказує, що за період відбування покарання до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, порушень умов та порядку відбування покарання не допускав. При цьому долучає довідку Ужгородського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про перебування на обліку та виконання ним вироку. На підставі наведеного просить задовольнити його клопотання.

У судовому засіданні ініціатор клопотання таке підтримав та просив задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Начальник сектору пробації у судовому засіданні проти клопотання засудженого не заперечила, пояснювала, що ОСОБА_3 відбув більше двох третин строку, будь яких порушень не допускав, а тому вважала, що для його звільнення є достатньо підстав.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання засудженого.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали подання, суд прийшов до таких висновків.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання вирішуються місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Встановлено, що вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2023 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України і призначено узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у закладах охорони здоров`я, строком на один рік (а. с. 92-96). Вирок набрав законної сили 14 листопада 2023 року (а. с. 102).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Окрім того, стосовно питання щодо правильного застосування судами законодавства про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року роз`яснено, що, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані тільки після фактичного відбуття тієї частини строку покарання, яка зазначена у ч. 3 ст. 81, ч. 4 ст. 82 та ч. 3 ст. 107 КК.

Тобто, як ст. 81 КК України, так і вказаною Постановою визначено, що для вирішення питання про можливість застосування до особи умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, необхідна основна умова, це фактичне відбуття строку покарання, тобто його реальне відбування, при цьому таким покаранням має бути основне покарання, а не окремо додаткове.

Діючим кримінальним процесуальним законодавством не передбачено звільнення окремо від відбування додаткового покарання, без вирішення питання про звільнення від відбування основного покарання.

Вказані положення вказують на те, що особу може бути звільнено від відбування додаткового покарання лише під час вирішення питання про звільнення від відбування основного покарання.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 відбув основне покарання, сплативши 12 жовтня 2023 року суму штрафу згідно з вироком суду, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № (а. с. 100). Крім цього засуджений сплатив покладені на нього за вироком процесуальні витрати (а. с. 101).

Отже, ОСОБА_3 є особою, стосовно якої може розглядатися питання про його умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання.

У п. 2 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю (п. 7 Постанови Пленуму ВСУ).

Позбавлення права займатися певною діяльністю є видом кримінального покарання, відповідно до якого особі забороняється займатися певною діяльністю.

Коли питання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання виникло після повного відбуття засудженим основного покарання, суд може повністю або частково звільнити його від додаткового покарання після фактичного відбуття встановленої законом частини останнього та за наявності інших зазначених у законі умов (п. 10 Постанови).

Так, як видно з довідки начальника Ужгородського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області від 19 липня 2024 року № 1234/39/8/1-24 ОСОБА_3 з 15 листопада 2023 року перебуває на обліку сектору пробації в частині виконання додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у закладах охорони здоров`я. За період перебування на обліку до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, порушень умов та порядку відбування покарання не допускав, відповідно до відомостей Державної прикордонної служби за межі України не виїжджав, заборонені судом посади не обіймав та згідно з відомостями Державної податкової служби після звільнення з КНП «Перечинська лікарня» не працевлаштовувався, отримує пенсію за віком. Станом на 19 липня 2024 року відбув 8 місяців 5 днів покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у закладах охорони здоров`я (а. с. 107).

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-достроково звільнення від відбуття покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже враховуючи, що ОСОБА_3 виконав (сплатив) основне покарання 12 жовтня 2023 року, під час відбування додаткового покарання ніяких порушень не допускав, на даний час відбув більш ніж на дві третини строку такого покарання, а саме 8 місяців 18 днів, суд прийшов до висновку, що клопотання ОСОБА_3 слід задовольнити та звільнити останнього від відбування додаткового покарання, призначеного за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2023 року у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у закладах охорони здоров`я, строком на 1 (один) рік, умовно-достроково на три місяці та тринадцять днів.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 152 КВК України, ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити.

ОСОБА_3 від відбування додаткового покарання, призначеного йому вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2023 року у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у закладах охорони здоров`я - звільнити умовно-достроково на 3 (три) місяці 13 (тринадцять) днів.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1