Справа № 487/8229/23
Провадження № 1-кс/487/5370/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2024 Слідчий суддя Заводського районного суду місто Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділення поліції №2 Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області - начальника слідчого відділення ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 19.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001902 за ч. 2 ст. 309, ч.3 ст. 307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

02.10.2024 заступник начальника відділення поліції №2 Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області - начальника слідчого відділення ОСОБА_6 , звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, № 0001902 за ч. 2 ст. 309, ч.3 ст. 307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , без права внесення застави.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначала, що в провадженні СУ ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження № 0001902 за ч. 2 ст. 309, ч.3 ст. 307 КК України.

23.04.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 затримано в порядку п.2 ч.1 ст. 208, п.6 ч.1 ст. 615 КПК України, та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 09.05.2024 до підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 червня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.07.2024 підозрюваній ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.09.2024.

04.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру за ч.2 ст. 309, ч.3 ст. 307 КК України.

05.09.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м.Миколаєва підозрюваній ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в період часу.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 02.10.2024 ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 05.09.2024 було скасовано.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які по ступеню тяжкості відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, а також запобігання ризикам, передбаченим частинами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку сторони обвинувачення, лише обрання найбільш суворого запобіжного заходу зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання покладених на неї процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор, підтримав дане клопотання та просив про його задоволення.

Захисник підозрюваної у судовому засідання категорично заперечував проти задоволення клопотання. Посилався на недоведеність ризиків, зазначених у клопотанні, та недоведеністю неможливості застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні клопотання, або обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі у вигляді домашнього арешту. Крім того просив врахувати дані про особу ОСОБА_4 , її вік, наявність ряд захворювань, стан здоров`я.

Підозрювана ОСОБА_4 підтримала думку захисника, стверджувала, що не ухиляється від досудового розслідування, з`являється до суду за кожною вимогою. Зазначала, що має ряд тяжких захворювань, незадовільний стан здоров`я, тому просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів клопотання встановлено, що СУ ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001902 від 19.10.2023, за підозрою в тому числі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 307 ч. 2, 307 ч. 3 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у невстановлений досудовим слідством час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, а саме положень ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» в редакції від 22.12.2006, згідно з якою обіг наркотичних засобів включених до таблиці I, списку № 1 переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (далі Таблиці), обмежено на території України, незаконно придбала, зберігала з метою збуту на земельній ділянці домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , речовину, яка відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-24/1937-НЗПРАП від 09.04.2024, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фанадол), маса якого становить 0,3509 грамм, яку у подальшому було вилучено працівниками поліції 09.02.2024 під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії обстеження публічно недоступного житла особи.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у невстановлений досудовим слідством час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, а саме положень ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» в редакції від 22.12.2006, згідно з якою обіг наркотичних засобів включених до таблиці I, списку № 1 переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 на території обмежено, незаконно, повторно придбала, зберігала з метою збуту на земельній ділянці домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , речовину, яка відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-24/1936-НЗПРАП від 09.04.2024, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фанадол), маса якого становить 0,5600 грам, яку у подальшому було вилучено працівниками поліції 16.02.2024 під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії обстеження публічно недоступного житла особи.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у невстановлений досудовим слідством час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, а саме положень ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» в редакції від 22.12.2006, згідно з якою обіг наркотичних засобів включених до таблиці I, списку № 1 переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 на території України обмежено (далі Таблиці), незаконно, повторно придбала, зберігала з метою збуту речовину, загальною масою 40,73 грам, що у відповідності до Таблиці є особливо великим розміром та яка містись у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фанадол), яку було вилучено працівниками поліції під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у невстановлений досудовим слідством час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, а саме положень ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» в редакції від 22.12.2006, згідно з якою обіг наркотичних засобів включених до таблиці I, списку № 1 переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 на території України обмежено (далі Таблиці), незаконно, повторно придбала, зберігала з метою збуту речовину, загальною масою 88 грам, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, яку було вилучено працівниками поліції під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у невстановлений досудовим слідством час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, а саме положень ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» в редакції від 22.12.2006, згідно з якою обіг наркотичних засобів включених до таблиці I, списку № 1 переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 на території України обмежено (далі Таблиці), незаконно, повторно придбала, зберігала з метою збуту речовину, яка містись у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фанадол), яку було вилучено працівниками поліції під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

23.04.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 затримано в порядку п.2 ч.1 ст. 208, п.6 ч.1 ст. 615 КПК України, та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 09.05.2024 до підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 червня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.07.2024 підозрюваній ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.09.2024.

04.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру за ч.2 ст. 309, ч.3 ст. 307 КК України.

05.09.2024 слідчим суддею Заводського районного суду м.Миколаєва підозрюваній ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в період часу.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 02.10.2024 ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 05.09.2024 було скасовано.

10.10.2024 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001902 від 19.10.2023 було завершене, про що було повідомлено сторону захисту та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, в порядку передбаченому ст.290 КПК України.

З дня відкриття матеріалів сторонам кримінального провадження, тобто 10.10.2024 залишився строк досудового розслідування терміном 13 днів.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбаченихст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч. 3 ст. 307 КК України, яке віднесено до тяжких та особливо тяжких злочинів.

Обгрунтовуючи клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні посилається на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у тому числі за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території; незаконно впливати на свідків або інших підозрюваних у цьому ж кримінальному проваджені; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється у сфері обігу наркотичних речовин.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, а ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину ( справа «Мамедова проти Росії»).

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23 вересня 1998 року у справі «І.А. проти Франції», від 04 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»).

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства ( суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі „Корнійчук проти України" від 30 січня 2018 року наголошено, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки воно коротке, має бути переконливо продемонстроване органами влади; обов`язок посадової особи, яка відправляє правосуддя, надавати відповідні та достатні підстави затримання на додаток до наявності обґрунтованої підозри (§ 57).

В рішенні «Тодоров проти України» ЄСПЛ зазначив, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 в інкримінованих кримінальних правопорушеннях. Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

При цьому, слідчий суддя вважає, що слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,2,3,5 ст.177 КПК України.

У справі «Нінеску проти Республіки Молдова» (Ninescu v. the Republic of Moldova) (заява № 47306/07, рішення від 15.07.2014 року, остаточне рішення від 15.11.2014) Європейський суд з прав людини звернув увагу на те, що «для виправдання позбавлення заявника свободи національні суди навели безліч підстав, велика частина з яких полягає в перефразуванні підстав застосування запобіжних заходів, передбачених КПК, не пояснивши, як вони можуть бути застосовані до заявника» (п.67).

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний може спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди, але цього недостатньо для обрання запобіжного заходу. Якщо про ризик переховування заявлено слідчим, суд має виходити виключно з конкретної оцінки фактів, сукупність яких може доводити або спростовувати вірогідність вчинення підозрюваним негативних дій.

Так, ризик переховування обґрунтований тяжкістю покарання. Суворість покарання є однією з обставин, яка має враховуватись судом при оцінці ризику переховування. Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.

У клопотанні зазначається, що підозрювана ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування. Тобто, ризик втечі обґрунтовується не якимись фактичними обставинами, а фактом вчинення кримінального правопорушення. Із твердження прокурора слідує, що, оскільки підозрюваній інкримінується особливо тяжкий злочин, та враховуючи що вона не має міцних соціальних зв`язків, не працевлаштована, то може переховуватись. Крім того, у клопотанні зазначається, що підозрювана може здійснити виїзд на непідконтрольну Україні територію або на окуповану територію та може переховуватися на території іншої області, оскільки у 2022 та у 2023 перетинала державний кордон.

Зазначені твердження сторони обвинувачення не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Конкретних обставин або дій підозрюваної, які б свідчили про її ухилення від слідства, стороною обвинувачення надано не було.

При цьому, при розгляді клопотання слідчим суддею, було встановлено, що підозрювана має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, стороною захисту було надано Довідку лікаря КНП "Херсонський регіональний онкологічний центр" ХОР від 23.09.2024 №1131/42, відповідно до якої у ОСОБА_4 наявний наступний діагноз: Багатовузлове воло, еутіреоз; Підозра на периферичний рак правої легені; ІХС, п/інфарктний кардіосклероз (20.08.2022), стентування ПКА (20.08.2022) СН2А ФКЗ; ГХ 2ст.АТ, кризовий перебіг; ХОЗЛ н/ремісія, ДН 1-11.

Слідчий у судовому засіданні також підтвердила, що після завершення лікування, ОСОБА_4 не допустила жодної неявки за викликом суду, постійно з`являлась, реагувала на телефонні дзвінки, та разом з адвокатом планує подальший хід участі в досудовому розслідуванні та ознайомлення з матеріалами справи, демонструючи свою готовність виконання розпорядження слідчого.

Враховуючі вищевказані обставини, наявність у підозрюваної постійного місця проживання, наявність ряду захворювань, та враховуючи вік підозрюваної, слідчий суддя вважає, що ризик переховування підозрюваної від слідства та суду є маловірогідним.

Крім того, слідчий суддя враховує, що з часу зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, а саме з 05.09.2024, остання належним чином виконує обов`язки підозрюваної, з`являючись за кожним викликом до суду, жодних ознак ухилення від суду, слідчим суддею не встановлено, що свідчить про належну процесуальну поведінку підозрюваної на протязі досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя враховує, що на теперішній час досудове розслідування завершено, та 10.10.2024 підозрюваній надано доступ до матеріалів досудового розслідування, строк досудового розслідування становить 13 днів. Отже, на думку слідчого судді обрання відносно підозрюваної, у якої наявні тяжкі захворювання, виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даній стадії кримінального провадження, за відсутності доказів ухилення від досудового розслідування, буде невиправданим.

Конституційний Суд України неодноразово вказував, що обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи (Рішення від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016, рішення від 25 червня 2019 року №3-68/2018).

Виходячи з положень ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи обставини кримінального провадження, стадію досудового розслідування, дані про особу підозрюваної, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання слідчого, та обрати відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період часу, з покладанням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, оскільки на переконання слідчого судді саме такий запобіжний захід забезпечить виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 309, 370, 372, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй в період часу з 21.00 год. до 07.00 год. залишати житло без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді , яке розташоване за адресою : АДРЕСА_3 .

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 строком до 04.12.2024 наступні обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися з м.Одеси, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з підозрюваними, свідками, у вказаному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Запобіжний захід - домашній арешт в певний період доби встановлюється до 04.12.2024 (включно).

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 25.11.2024 о 18.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1