Справа 362/7845/23 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/4078/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0002336 від 08.08.2023 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2024 року,-

в с т а н о в и л а :

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2024 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Кожухівка Васильківського району Київської області, громадянку України, працюючу без укладення трудової угоди, маючу середню освіту, неодружену, мати-одиначку, маючу на утриманні малолітню дитину, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:

- 19.12.2022 вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2022, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 день;

вирішено питання про речові докази.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 , у період дії воєнного стану, 02 серпня 2023 року, близько 10 год. 00 хв., з метою незаконного заволодіння чужим майном, повторно, перебуваючи в магазині «Мрія», за адресою: АДРЕСА_2 , викрала із прилавку мобільний телефон, чим спричинила потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3 779 грн. 30 коп.

В апеляційній скарзі обвинуваченої указано на незаконність вироку у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченої внаслідок його суворості. В обґрунтування доводів скарги указала, що суд першої інстанції не врахував, що вона мати-одиночка та має на утриманні неповнолітню дитину. Окрім того, потерпілий не має претензій, та йому повернуто майно, цивільний позов не заявляв. Крім того, вона проживає разом із батьками та надає їм допомогу. Вказала на те, що визначена судом міра покарання є занадто суворою для неї, оскільки вона зробила висновки для себе щодо майбутнього життя. Просила вирок змінити та призначити більш м`яку міру покарання, що не пов`язана з позбавленням волі, застосувавши положення ст.69 КК України.

Будучи неодноразово повідомленою про час та місце розгляду справи обвинувачена ОСОБА_7 до суду не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, клопотань про перенесення розгляду справи не подала у зв`язку із чим колегія суддів визнала за можливе розглянути справу у відсутність обвинуваченої.

Вислухавши доповідь судді - доповідача; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, її доводи вважав не обґрунтованими та просив залишити скаргу без задоволення; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції в частині фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченої у його вчиненні та правильності кваліфікацій її дій учасниками судового розгляду не оскаржувались, а тому колегією суддів, у відповідності до положень ч.1 ст. 404 КПК України, вирок у цій частині не перевірявся. Підстав для виходу за межі апеляційних вимог відповідно до ч.2 ст. 404 КПК України колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би були підставою для скасування вироку колегією суддів не встановлено.

Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність вироку в частині призначеного покарання, то вони, на думку колегії суддів не ґрунтуються як на вимогах закону, так і на матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до положень частини першої і частини другої ст. 65 КК України, при призначенні покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Як вбачається із вироку, суд першої інстанції при призначенні покарання врахував: тяжкість вчиненого злочину, який є тяжким; дані про особу обвинуваченої, яка посередньо характеризується, раніше судима, має на утриманні неповнолітню дитину; обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, якою є її щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення; відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої.

Із урахуванням цих обставин, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання за вчинений злочин у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі передбаченому санкцією ч.4 ст. 185 КК України, належними чином мотивувавши своє рішення. Оскільки обвинувачена вчинила інкримінований їй злочин не відбувши покарання, яке було призначене попереднім вироком, суд першої інстанції, із дотриманням вимог ч.1 і ч.4 ст. 71 КК України призначив обвинуваченій покарання за сукупності вироків, яке за своїм видом та розміром відповідає вимогам ч.2 ст. 65 КК України, тобто яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень. Підстав для пом`якшення цього покарання колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційної скарги про пом`якшення призначеного обвинуваченій покарання шляхом застосування положень ст. 69 КК України колегія суддів вважає не обґрунтованими. Умовами застосування положень ст. 69 КК України є наявність не менше двох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Відповідно до матеріалів справи обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої можливо визнати, нарівні із її щирим каяттям, наявність на її утриманні неповнолітньої дитини, відсутність у потерпілого майнових претензій до обвинуваченої. Проте, наявність цих обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, будь-яким чином не знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, що не дає підстав для застосування до обвинуваченої положень ст. 69 КК України. Одночасно колегія суддів враховує і те, що при застосуванні положень ст. 69 КК України враховується особа обвинуваченої. Як вбачається із матеріалів справи обвинувачена раніше судима, даний злочин вчинила не відбувши покарання за попереднім вироком. Ця обставина указує на відсутність правових підстав для застосування щодо обвинуваченої положень ст. 69 КК України.

У сукупності наведене указує на необґрунтованість апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення. Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а у задоволенні апеляційної скарги відмовляє.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

У задоволенні апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_7 відмовити.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

__________________ ________________________ ________________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_9