ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: № 642/4415/24 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-сс/818/908/24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: оскарження бездіяльності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме заявника ОСОБА_6 чи представника ОСОБА_7 , належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 01 08 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою у залишено без задоволення скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням слідчого судді, представник заявника ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 01 08 2024 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу військової частини НОМЕР_1 .

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 , посилаючись на необґрунтованість, незаконність, невідповідність вимогам КПК України, Конституції України оскаржуваної ухвали, зазначає що слідчим суддею безпідставно зроблено висновок про невинуватість військовослужбовця у вчиненні кримінального діяння, виходячи лише з критеріїв відсутності суспільної небезпеки у діянні.

Проте, не погоджуючись з висновками слідчого судді, апелянт наголошує, що на даний час безпосередньо весь особовий склад військової частини НОМЕР_1 у складі механізованих військ України, виконує завдання щодо утримання зайнятих районів, рубежів і позицій, відбиття ударів противника, прориву оброни противника, розгрому його військ, захоплення важливих районів, рубежів і об`єктів, в цілому виконують завдання з протидії збройної агресії російської федерації за для збереження незалежності та волі народу.

Вказує, що вчинення військовослужбовцем тяжкого діяння передбаченого ч.5 ст. 407 КК України під час дії військового часу, вже само собою має суспільну небезпеку. Більш того, вважає, що прийняте судом рішення має суспільний інтерес, так як не притягнення до відповідальності, спонукає військовослужбовців до вчинення таких кримінальних правопорушень, що в свою чергу підриває здатність Збройних Сил України у ефективній обороноздатності під час браку особового складу.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судове засідання апеляційного суду представник заявника ОСОБА_7 , сам заявник ОСОБА_6 та прокурор не з`явилися. Про дату та час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином. Жодних заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від них не надходило.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності заявника, його представника та прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Так, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, що виразилася у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчий суддя встановив, що у своїй скарзі ОСОБА_6 зазначає, що він надіслав до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, повідомлення від 22 03 2024 за №1643 про вчинення військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_8 злочину за фактом того, що останній після закінчення строку лікування 16 02 2024 повернувся до військової частини не НОМЕР_2 , а НОМЕР_3 , чим вчинив злочин за ч. 5 ст. 407 КК України. Слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_9 на адресу заявника направлено листа, згідно якого вбачається, що відомості до ЄРДР не внесені. Враховуючи викладене, заявник просив зобов`язати Другий СВ (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, внести відомості до ЄРДР згідно поданої заяви.

Проте, враховуючи, що повідомлення командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_10 про вчинення військовослужбовцем ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, фактично не містить будь-яких даних про наявність ознак кримінального правопорушення у діях військовослужбовця, які перелічені у заяві, відповідно до ст. 11 КК України, в той час, слідчим надане відповідь на вказану заяву у встановленому законом порядку, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга є необґрунтованою, а підстави для її задоволення відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, з огляду на наступне.

Як регламентовано пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно статті 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; вказана попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) КК України. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Внесення ж відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань. Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу І цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пунктів 4,5 частини 5 статті 214 КПК України.

Частиною 1 статті 2 КК України передбачено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним Кодексом України.

Отже, констатації підлягає факт, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення, а повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

З огляду на викладене, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи скаргу ОСОБА_6 , колегія суддів констатує, що останній фактично вважає, що в діях військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_8 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України. У зв`язку з чим вважає, що наявні всі підстави для внесення відомостей про вказане кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Проте, чинне кримінальне процесуальне законодавство передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, дізнавачем, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, за результатами розгляду заяви представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 від 22 03 2024 року останньому було надано відповідь, згідно якої підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні через відсутність у вказаній заяві об`єктивних даних, які свідчать про ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

При цьому заявнику було роз`яснено про можливість в порядку п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР упродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення до слідчого судді.

З викладеного вбачається, що у заяві представника військової частини не наведено будь-яких конкретних обставин, які дійсно об`єктивно могли би свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а містяться лише загальні формулювання.

Отже, враховуючи, що службовим розслідуванням, проведеним військовою частиною НОМЕР_1 було встановлено відсутність ОСОБА_8 у військовій частині протягом трьох діб, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що відомості, викладені в заяві представника військової частини, не є такими, що підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки повідомлення останнього не містить вагомих обставин, що можуть свідчити про наявність у діях військовослужбовця ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя з`ясував належним чином обставини та мотиви, з яких відповідні відомості про кримінальне правопорушення не були внесені до ЄРДР за заявою представника військової частини, повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої скарги.

Колегія суддів, перевіривши всі доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що будь-яких нових доводів, що спростовують правильність висновку слідчого судді апелянтом не зазначено.

Ухвала слідчого судді в цілому відповідає вимогам ст.ст.370,372 КПК України з урахуванням положень ч.1 ст.306 КПК України та Глави 26 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою, а тому підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст. 303-306, ст.ст. 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 01 08 2024 року про залишення без задоволення скарги представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника заявника, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст. 424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

____________ _____________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4