Справа №672/770/24
Провадження №1-кп/672/57/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м.Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Городку кримінальне провадження №0000076 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Антоніни, Хмельницького району, Хмельницької області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 259 КК України,

в с т а н о в и в:

В період часу з березня 2012 року по вересень 2012 року ОСОБА_4 перебував у Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор», що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за підозрою у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 259 КК України.

В подальшому, 13 липня 2023 року ОСОБА_4 вирішив повідомити про завідомо неправдиве замінування Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» з метою помститися за завданні йому образи під час перебування у вказаній установі.

Після чого, 13 липня 2023 року о 15 годині 45 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою, з метою помститися за завданні образи під час перебування в Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор», умисно надіслав СМС-повідомлення з належного йому мобільного телефону марки «Alcatel», моделі «5033 XR», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , який укомплектований сім-карткою мобільного оператора «Vodafonе» із абонентським номером НОМЕР_3 , в якому встановлено мобільний додаток для надсилання смс повідомлень соціальної мережі «Facebook» - «Messenger», який зареєстрований на акаунт користувача « ОСОБА_6 » на офіційну сторінку соціальної мережі «Facebook» Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор», в якому повідомив завідомо неправдиву інформацію щодо наявності вибухонебезпечного предмету, чим створив загрозу безпеці громадян в приміщенні Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор», що розташована за адресою АДРЕСА_2 , тим самим здійснив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку дій, які загрожують загибеллю людей.

Вказані дії призвели до безпідставного відволікання сил та засобів Національної поліції України та Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» з метою перевірки вказаного повідомлення.

Виїздом на місце події слідчо-оперативної групи Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області та проведеними ними обстеженнями зазначеної Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» та прилеглої території вказане повідомлення про замінування не підтвердилося.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у завідомо неправдивому повідомленні про загрозу безпеці громадян, тобто вчинення дій, які загрожують загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 259 КК України.

Разом із обвинувальним актом та реєстром матеріалів досудового розслідування до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 16.07.2024 між процесуальним прокурором у провадженні - прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , за умовами якої останній під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, в обсязі зазначеного обвинувачення.

Також, угодою узгоджено покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за ч.1 ст.259 КК України, а саме: у виді 3 років позбавлення волі. При цьому сторони погодились на звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, визначений судом та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Погоджена сторонами угоди міра покарання відповідає санкції ч.1 ст. 259 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також суд перевірив угоду на відповідність вимогам КПК (зокрема, щодо змісту та порядку укладення угоди) і закону України про кримінальну відповідальність (зокрема, щодо узгодженої міри покарання, звільнення від його відбування з випробуванням, наявність підстав для відмови в її затвердженні (ч. 7 ст. 474 КПК).

Прокурор вважає, що угода про визнання винуватості може бути затверджена судом, її зміст відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Захисник обвинуваченого не заперечив щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення його підзахисному узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 ..

Речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 липня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2023 року за №0000076 , укладену між процесуальним прокурором у провадженні - прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

В порядку ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку до Хмельницького апеляційного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1