Справа № 638/8383/23
Провадження № 1-кс/638/3081/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000878 від 25.10.2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Борова Борівського району Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, осіб на утриманні не має, з вищою освітою, не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 7 ст.111-1 КК України,

в с т а н о в и в:

До Дзержинського районного суду м.Харкова надійшло клопотання слідчого за погодженням з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що відділенням №1 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000878 від 25.10.2022 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

У результаті ведення агресивної війни з боку російської федерації проти України, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, але не раніше 11 квітня та не пізніше 14 квітня 2022 року військовослужбовці збройних сил російської федерації шляхом збройної агресії спільно з представниками так званих «днр» здійснили тимчасову окупацію АДРЕСА_2 з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

В період часу приблизно з 25.04.2022 року по 29.10.2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась 24.02.2022 року повномаштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення територій, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на тимчасово окупованій території смт.Борова Ізюмського району Харківської області, діючи умисно, протиправно, достеменно знаючи, що співробітники СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області виїхали з населеного пункту та не контролюють обстановку щодо його життєдіяльності, а окупаційні війська є незаконними і проводять свою діяльність на території України всупереч норм чинного законодавства України та міжнародних договорів при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, під час воєнного стану, маючи злочинний умисел на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, добровільно зайняв посаду «оперуповноваженого» новоствореного правоохоронного органу «народної поліції», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме займався прийняттям заяв від мешканців населеного пункту, здійснював «розслідування» злочинів, складав доповідні записки на ім`я «Начальника Борівського відділу поліції Ізюмського району Харківської області», здійснював патрулювання території обслуговування смт.Борова Ізюмського району Харківської області, закликав місцевих мешканців «працевлаштовуватись» у новостворений правоохоронний орган «народну поліцію», здійснював охорону адміністративної будівлі. Вказані обов`язки здійснював у період часу з 09:00 год. до 18:00 год., здійснював патрулювання смт.Борова, відбирав пояснення у місцевих жителів.

09.12.2022 року ОСОБА_4 заочно повідомлено про підозру за ч.7 ст.111-1 КК України, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Також слідчий зазначає, що метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно з п. п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на необґрунтованість ризиків.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.

Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, п.4 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що слідчим відділенням №1 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000878 від 25.10.2022 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України. Процесуальне керівництво здійснює Ізюмська окружна прокуратура Харківської області.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000878 вбачається, що 24.10.2022 року о 19:28 надійшов рапорт співробітника до РУ про те, що 24.10.2022 року о 19:27 за адресою АДРЕСА_3 в ході відпрацювання деокупованої території обслуговування СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, а саме території Борівської селищної територіальної громади Ізюмського району Харківської області було встановлено, що ОСОБА_4 займався колабораційною діяльністю під час окупації території громади військовими, а саме працював у створеному окупаційною владою правоохоронному органі. Відповідно до повідомлення Куп`янського РВ УСБУ в Харківській області №70/23-158 (вх.№6/936) в ході проведення контррозвідувальних заходів встановлено гр. України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час окупації збройними силами рф смт.Шевченкове Харківської області, у період з травня 2022 року по вересень 2022 року добровільно зайняв посаду в окупаційній адміністрації держави- агресора, а саме посаду «оперуполномоченого управления внутренних дел ВГА Харьковской области».

09.12.2022 року слідчим складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , яке погоджено начальником Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області, яке 09.12.2022 року вручено ОСОБА_4 для передачі підозрюваному.

Постановою слідчого від 14.12.2022 року досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено, яке в подальшому неодноразово відновлювалось, останній раз постановою слідчого від 16.09.2024 року.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 17.09.2024 року надано дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу в судове засідання для розгляду клопотання про застосування тримання під вартою.

18.09.2024 року об 11 годині ОСОБА_4 затримано у порядку ст.191 КПК України.

18.09.2024 року ОСОБА_4 та його захисник отримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме спроби підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При цьому, вважаю за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, яке є особливо тяжким злочином. Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років, а отже очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 ..

При цьому, слідчий суддя також враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання суду, останній може зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.

Також слідчий суддя вважає обґрунтованим ризик того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя вважає встановленими ризики, передбачені п. 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Також суд вважає, що перебуваючи на свободі, обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити вчинення кримінальних правопорушень, а отже вважає встановленим також існування ризиків, передбачених п.п.4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, не одружений, осіб на утриманні немає, з вищою освітою, не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Враховуючи існування вищезазначених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи особу підозрюваного, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Даних щодо неможливості застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я підозрюваного слідчому судді не надано.

Згідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Разом із цим, згідно з абз. 4 ч. 4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на викладене, керуючись ч.3 ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, вважаю за необхідне не визначати розмір застави при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 02 листопада 2024 року без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1