ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №621/3260//23 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1715/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України
УХВАЛА

Іменем України

02 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадженняза апеляційною скаргою зі зміненими доводами прокурора на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 28.05.2024 року стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Геніївка Зміївського району Харківської області, громадянин України, не одружений, не працює, з середньою спеціальною освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за:

- ч. 1 ст. 357 КК України до 1 року обмеження волі.

- ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі на строк.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку3(три)роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку, 07.04.2023, у вечірній час, ОСОБА_8 знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де у нього виник умисел направлений на викрадення банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , тобто офіційного документу, яка належить ОСОБА_9 , з метою подальшої крадіжки грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_9 , тобто з корисливих мотивів.

З метою реалізації свого кримінально протиправного умислу, ОСОБА_8 , в той же день і час, перебуваючи за місцем свого проживання, в приміщенні житлового будинку за вищевказаною адресою, достовірно знаючи, де ОСОБА_9 зберігає свою банківську картку, скориставшись відсутністю останньої, та тим, що його дії ніким помічені не будуть, зайшов до спальної кімнати ОСОБА_9 , де діючи умисно, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, викрав банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_9 , та відноситься до платіжної картки - електронного платіжного засобу, та є офіційним документом, відповідно до Законів України «Про платіжні послуги», «Про інформацію», «Про банки і банківську діяльність».

В подальшому, в той же день і час, 07.04.2023 року, у ОСОБА_8 , який знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , після викрадення банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник умисел на таємне викрадення грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, ОСОБА_8 , достовірно знаючи про наявність грошових коштів в сумі 2000,00 гривень на банківському рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_9 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, у період дії в Україні воєнного стану, який введено із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, та в подальшому неодноразово продовженого, використовуючи зазначену банківську картку АТ «Універсал Банк» з № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_9 , в період часу з 12:49 години 09 квітня 2023 року по 18:12 годину 10 квітня 2023 року, шляхом розрахунку банківською карткою за придбані товари в магазинах, розташованих на території: АДРЕСА_2 , по АДРЕСА_3 , по АДРЕСА_4 , по АДРЕСА_5 ; а також в смт Слобожанське Чугуївського району Харківської області: по АДРЕСА_6 , по АДРЕСА_6 , по АДРЕСА_7 , по АДРЕСА_8 , по АДРЕСА_9 ; та в АДРЕСА_10 , здійснив викрадення з банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Універсал Банк» грошових коштів в сумі 1977,10 гривень, що належали ОСОБА_9 , розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В апеляційній скарзі зі зміненим доводами прокурор просить вирок в частині засудження ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодом вчинення крадіжки грошових коштів ОСОБА_10 скасувати. Кримінальне провадження в цій частині, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлено кримінальну протиправність діяння - закрити. Виключити з вироку посилання при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень. Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 3 роки. Покласти на обвинуваченого обов`язки визначені ч. 1 ст. 76 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу зі зміненими доводами, думку захисника, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги зі зміненими доводами, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зокрема, згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, яким ст. 51 КУпАП України викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП України не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.202 становив 2684 грн, тоді як вартість викраденого обвинуваченим майна становить 1977,10 грн, що станом на день розгляду кримінального провадження судом може бути лише підставою адміністративної відповідальності.

Положеннями п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, тому колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду, а кримінальне провадження в цій частині закрити.

Апеляційне прохання прокурора про призначення покарання за ч. 1 ст. 357 КК України, на думку колегії суддів є слушним та обґрунтованим з огляду на наступне.

Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд правильно кваліфікував за ч. 1 ст. 357 КК України, а саме викрадення офіційного документа, вчинені з корисливих мотивів, тобто як кримінальне правопорушення (злочин), передбачений.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції достатньою мірою врахував характер, ступінь суспільної небезпеки злочину, дані про особу обвинуваченого.

Так, судом враховано, що ОСОБА_8 , вчинив кримінальний проступок, раніше не судимий, громадянином України, не працюючий, не одружений, на профілактичному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, освіта середня спеціальна, суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого - його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставинами, що обтяжує покарання судом першої інстанції не встановлено.

Разом з цим, приймаючи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, не є насильницьким та не спричинило тяжких наслідків, особу винного, який щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, тобто наявність двох обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд першої інстанції вважав за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, саме таке покарання є необхідним і достатнім для того, щоб обвинувачений довів своє виправлення.

Такий підхід при призначенні покарання, з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, колегія суддів находить таким, що цілком відповідає вимогам процесуального закону і тим критеріям які наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що висновки суду про можливість виправленняОСОБА_8 без ізоляції від суспільства є правильними.

За наведеного, вирок суду підлягає зміні в частині призначеного покарання, а апеляційна скарга прокурора зі зміненими доводами - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 28.05.2024 року стосовно ОСОБА_8 змінити.

В частині епізоду викрадення майна на суму менше ніж 3028 грн. скасувати, а провадження в цій частині закрити, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Виключити з вироку посилання на ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 357 КК України до 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3 роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді