УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову від 31 липня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000162 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 275 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Рівненського міського суду із вказаною скаргою, у якій просить суд скасувати постанову дізнавача СД Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 31 липня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000162 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 275 КК України.

Свою скаргу мотивує тим, що відповідно до ухвали слідчого судді Рівненського міського суду за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 внесено відомості до ЄРДР за №0000162 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 275 КК України, а саме щодо виявлення ознак порушення державних будівельних норм і законодавства у сфері будівництва, які були виявлені в ході перевірки споруди цивільного захисту населення АДРЕСА_1 .

31 липня 2024 року дізнавачем СД Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 за результатами проведення досудового розслідування винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000162 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 275 КК України.

09.09.2024 ОСОБА_3 поштовим відправленням отримав оскаржувану постанову. Вказану постанову вважає незаконною, винесену передчасно в порушення ст. 9 КПК України, без проведення всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, без урахування усіх зібраних доказів в тому числі проведення якісної будівельно-технічної експертизи.

Одночасно скаржник просить поновити строк оскарження постанови, оскільки він пропущений із поважних причин, так, як її копію отримав лише 09.09.2024.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність, просив скаргу задоволити з підстав викладених у ній.

Дізнавач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду скарги повідомлена у встановленому законом порядку. В силу ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З урахуванням заяви скаржника, неявки дізнавача, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду скарги слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 84 КПК України наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню слідчий встановлює на підставі доказів, тобто фактичних даних, отриманих у передбаченому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 1 ст. 94 КПК України оцінка доказів слідчим повинна ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами скарги, що результатами проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000162 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 275 КК України, дізнавачем 31.07.2024 прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ч. 1 ст. 8 Конституції України).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведені конституційні норми мають своє відображення у п. п. 1, 2 та 17 ст. 7 КПК України, де зазначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, закрема, відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у дослідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У рішенні ЄСПЛ від 17 вересня 2014 р. у справі «Мокану та інші проти Румунії» (Заяви №№ 10865/09, 45886/07 та 32431/08), п. 321, Суд вказав: «Який би спосіб не було обрано, органи влади повинні діяти за власною ініціативою. На додаток, для того, щоби бути ефективним, розслідування має бути здатним привести до встановлення і покарання винних осіб».

З вищевказаної скарги та досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що дізнавачем у ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000162 від 02.02.2024 не досліджено усіх обставин кримінального провадження, які мають суттєве значення для кримінального провадження, не було вжито можливих заходів для отримання здобутих доказів, які мають відношення до вчиненого кримінального правопорушення, не допитано свідків, спеціалістів посадових осіб департаменту цивільного захисту та охорони здоров`я РОДА, посадових осіб КП «РБТІ», не призначено та не проведено будівельно-технічної експертизи, а також не виконано інших необхідних слідчих (розшукових), процесуальний дій, за клопотанням скаржника.

Після виконання всіх необхідних слідчих (розшукових) дій та перевірки доводів скаржника, необхідно прийняти законне процесуальне рішення.

За таких підстав, постанова дізнавача СД Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 31 липня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000162 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 275 КК України, підлягає скасуванню, а скарга до задоволення.

Щодо поновлення строку звернення до суду, слідчий суддя, приходить до висновку, що підстави поновити строк на підставі ст. 304 КПК України наявні. Дізнавачем та прокурором не подано беззаперечних доказів того, що оскаржувану постанову скаржником отримано в інший, ніж вказано у скарзі, строк, а тому строк звернення до суду зі скаргою слід поновити.

Згідно зі ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303 - 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови дізнавача СД Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 31 липня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000162 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 275 КК України.

Постанову дізнавача СД Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 31 липня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000162 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 275 КК України, скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000162 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 275 КК України, направити для подальшого досудового розслідування до СД Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1