Справа № 182/2312/24
Провадження № 1-кп/0182/927/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2024 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2024 за № 0000441 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштований, із середньою освітою, не одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_6

(у режимі відеоконфереції зі власного пристрою)

потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачений ОСОБА_3 26.03.2024 у вечірній час (точного часу слідством не встановлено) знаходився за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого майна належного ОСОБА_7 за вказаною адресою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в цей же день та час, перебуваючи у вказаному місці, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, з ванної кімнати, розташованої у будинку АДРЕСА_3 , таємно викрав пральну машину «Samsung» модель «ww60j32j0pw», ринкова вартість якої згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/15175-ТВ від 10.04.2024 становить 8 666 грн. 67 коп., чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на вищевказану суму. З місця злочину ОСОБА_3 пішов, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення /злочин/, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Позиція обвинуваченого

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав у повному обсязі та суду показав, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 , сам. Наприкінці березня 2024 р. він викрав з будинку пральну машинку, яка належить його матері, і продав її. Він був з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 . Вони побачив чоловіка біля типографії, якому він запропонував купити машинку пральну, той погодився. ОСОБА_8 і ОСОБА_9 допомагали йому, викликали таксі та допомогли завантажити пральну машинку. Він продав пральну машинку за 3 тис. грн. Коли передавав машинку пральну біля типографії, приїхали співробітники поліції. Їх затримали, машинку пральну вилучили, але гроші залишилися у нього і він їх пропив. ОСОБА_8 і ОСОБА_9 не знали, що пральна машинка належить його матері, а не йому.

У скоєному розкаюється. Запевнив, що більше такого робити не буде. Просить не позбавляти його волі, зробив належні висновки.

Позиція потерпілої

Потерпла ОСОБА_7 у судовому засіданні суду показала, що обвинувачений ОСОБА_3 її син. Домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , належить її колишньому чоловікові. Зареєстрована у вказаному домоволодінні вона, а проживає там її син обвинувачений ОСОБА_3 . Чоловік знаходиться за кордоном. Син зловживає алкогольними напоями, влаштовує сварки, а тому вона зняла квартиру і проживає на зйомній квартирі з меншим сином. Обвинувачений, проживаючи у будинку, почав продавати речі. В березні 2024 року обвинувачений викрав пральну машинку. До неї зателефонував співробітник поліції, вони поїхали до будинку АДРЕСА_3 і тоді вона з`ясувала, що син викрав пральну машинку. Співробітники поліції пральну машинку їй повернули. Вказану пральну машинку купувала вона в кредит, сама виплачувала за неї кошти. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Стосовно покарання обвинуваченому - не заперечує проти призначення йому умовного покарання.

Оцінка суду

У зв`язку з визнанням вини, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини, які не досліджувалися, в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого та потерпілої, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд вважає, що дії ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 4 ст. 185 КК України).

Також суд враховує обставини справи та особу винного.

Так, ОСОБА_3 згідно ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимості (а.п. 59). Має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо (а.п. 62). Офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.п. 60, 61).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

Відшкодування шкоди, а саме вилучення викраденого майна (пральної машинки) та передачу його потерпілій, пом`якшуючою обставиною суд не визнає, оскільки воно фактично відбулося без участі обвинуваченого, а завдяки діям співробітників поліції.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - визнання вини, щире каяття, відсутність претензій матеріального характеру від потерпілої, позицію потерпілої, яка не заперечувала проти призначення обвинуваченому умовного покарання, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо нього ч. 1 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішення питання про запобіжний захід

У даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирішення питання про долю речових доказів

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Речовий доказ:

- пральну машину «Samsung» модель «ww60j32j0pw», що передана на зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити останній.

Вирішення питання про процесуальні витрати

Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/15175-ТВ від 10.04.2024, згідно довідки в сумі 1 514 грн. 56 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов не заявлено.

Речовий доказ:

- пральну машину «Samsung» модель «ww60j32j0pw», що передана на зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити останній.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 1 514 (одна тис. п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1