ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/194/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження №11-сс/817/194/24 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 травня 2024 року про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,- ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 травня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінального спрямування СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 та продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27 липня 2024 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання .

Посилається на відсутність в матеріалах справи доказів, які свідчили про те, що бойові припаси - гранати Ф-1 іноземного виробництва належали саме ОСОБА_7 , а також на недоведення прокурором того, що підозрюваний може переховуватись від суду, знищити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначає, що тримання під вартою його підзахисного не є виправданим заходом, оскільки надані слідчим докази втратили свою значимість з плином часу, а міцні соціальні зв`язки, які підтверджується наявністю сім`ї, місцем роботи та позитивною характеристикою, значним внеском у наданні допомоги під час особливого періоду воєнного стану військовій частині НОМЕР_1 вказують на те, що, перебуваючи на волі, підозрюваний буде належно виконувати покладенні на нього обов`язки, які застосовуються при домашньому арешті.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з мотивів у ній викладеній, прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

Як вбачається із матеріалів справи, слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000443 від 06.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 308, ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_7 05 квітня 2024 року о 21:00 затримано та 06 квітня 2024 року йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України: незаконному поводженні із вибуховими речовинами, а саме у зберіганні, придбанні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 208000 гривень, який оскаржуваною ухвалою продовжено.

Перевіряючи твердження апелянта щодо відсутності доказів, які б свідчили про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, колегія суддів що долучені слідчим до матеріалів клопотання докази: протокол про проведення обшуку від 05.04.2024, висновки експерта №СЕ-19/12024/4336-ВТХ від 06.04.2024 року, інші матеріали досудового розслідування, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що він могла вчинити злочин. В той же час, колегія суддів виходить з того що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Також, як вірно встановлено слідчим суддею, на даний час не зменшилися та продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, який зумовлений тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк 7 років, усвідомлюючи, яке він може умисно переховуватись від органів досудового розслідування та суду як на території України, так і поза її межами з метою уникнення відповідальності; знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей, насамперед не відшукані на даний час, зброю, бойові припаси або вибухові речовини, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати, у тому числі унеможливить виконання завдань визначених ст. 2 КПК України; також ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення насильницьких злочинів та пов`язаних із викраденням, привласненням, вимаганням вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин на шлях виправлення не став та, маючи незняту та непогашену судимість, знову вчинив новий умисний злочин, зокрема, вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.12.2023 року ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з випробуванням та із встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців, що свідчить про те, що ОСОБА_7 є особою, яка схильна до вчинення кримінальних правопорушень і може продовжити займатись злочинною діяльністю та вчиняти інші злочини.

При цьому колегія суддів зазначає те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, необхідно дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Таким чином, колегія суддів погоджується з тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою підозрюваного, враховуючи всі обставини вчиненого злочину, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не забезпечать належної процесуальної поведінки і виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

При цьому враховує усталеноу практику Європейського суду з прав людини, у відповідності до якої суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а також те, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Навність у ОСОБА_7 постійного місця проживання, сім`ї, позитивна характеристика з місця роботи , на думку колегії суддів, не є обставинами, які в достатній мірі зможуть запобігти настанню існуючих ризиків та забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Отже, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, та відповідно скасування оскаржуваної ухвали, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

Постановила:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 травня 2024 року про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді