Справа № 359/1248/24
Провадження № 1 -в/359/82/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представників колонії ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 10.12.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки один місяць,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

01.02.2024 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У поданому клопотанні ОСОБА_5 зазначив, що він має право на дострокове звільнення з ДУ «Бориспільська виправна колонія №119». Працевлаштований на промисловому виробництві установи. Своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці він довів своє виправлення, оскільки має три заохочення, тому зважаючи на те, що він став на шлях виправлення, просив таке клопотання задовольнити.

В судовому засіданні засуджений подане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання.

Представник колонії з приводу задоволення клопотання засудженого заперечив, оскільки ОСОБА_5 не довів своє виправлення.

Суд, заслухавши засудженого, думку прокурора та представника колонії, ознайомившись з матеріалами клопотання з додатками та особової справи в їх сукупності, вважає клопотання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_5 засуджений за вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 10.12.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки один місяць. Початок строку відбування покарання 10.12.2020 року, кінець строку 10.01.2025 року.

Вимогами п. 2 ч. 3 статті 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді, зокрема, позбавлення волі, може бути застосоване умовно - дострокове звільнення після фактичного відбуття засудженими не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 засуджено за вчинення ним умисного нетяжкого злочину, за який йому було призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Вище вказаний злочин ним було вчинено під час іспитового терміну відбування покарання за попереднім вироком. На даний час фактично відбув більше половини строку покарання.

Разом з цим, як зазначено в п. 2 Постанови Пленуму «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Відповідно до ч. 1ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Як вбачається з наданої суду характеристики на засудженого від 15.02.2024 року, ОСОБА_5 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 11.12.2020 року. Під час перебування в державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. Стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.

З 24.02.2021 року відбуває покарання в державній установі «Бориспільська виправна колонія (№ 119)». За час відбування покарання характеризується негативно, має два стягнення, одне з яких на даний час не зняте та не погашене у встановленому законом порядку, та три заохочення. Дані порушення виражались у порушенні розпорядку дня та у відмов виконувати законні вимоги представників адміністрації установи. Засуджений працевлаштований на промисловій зоні установи на дільниці по виготовленню дерев`яної тари. Згідно ст. 118 КВК свідомо уникає виконання робіт із благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Умисно уникає виконання роботі з самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна і установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки. Вину у скоєному злочині визнає повністю. Стверджує, що має бажання брати участь у програмах/заходах, але за поведінкою особи чи з інших джерел інформації зрозуміло, що це не відповідає дійсності, або відвідуючи заходи програми, особа не бере активної участі в діяльності групи/відвідує несистемно. Не усвідомлює, що саме необхідно змінювати.

Відповідно до ст. ст. 50,65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З аналізу наведених норм закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Під час розгляду даної справи, незважаючи на наявність трьох заохочень та двох стягнень, одне з яких не зняте та не погашене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 , перебуваючи в місцях позбавлення волі та звернувшись до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, не довів свого виправлення.

Таким чином, засудженим не доведено і в судовому засіданні не встановлено, що за час відбуття покарання в особистості ОСОБА_5 відбувся процес позитивних змін, який створив у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

З огляду на це, суд вважає, що підстави для задоволення даного клопотання відсутні.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України, ст. 158 КВК України, та керуючись ст. 376, 536-539 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 10.12.2020 року, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 20.02.2024 року.

Суддя ОСОБА_1