Справа №:755/9686/23
Провадження №: 1-кп/755/283/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" березня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу в межах кримінального провадження № 0001959, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 травня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою суду від 26 лютого 2024 року кримінальне провадження було зупинено у зв`язку із оголошенням розшуку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Вказаною ухвалою суду також було задоволено клопотання прокурора про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке було подане одночасно із клопотанням про надання дозволу на затримання.

22 березня 2024 року ОСОБА_5 було розшукано та доставлено до Дніпровського районного суду м. Києва.

Ухвалою суду від 22.03.2024 р. кримінальне провадження відновлено, негайно призначено судове засідання з розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав раніше внесене письмове клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Зокрема, останній переховувався від суду.

Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував. Просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Водночас підтвердив суду, що його негайно було повідомлено про те, що ОСОБА_5 було розшукано, а також забезпечено його участь в судовому засіданні з розгляду питання про обрання запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання. Зазначив, що не переховувався від суду, проте неодноразово запізнювався. Обіцяв в подальшому вчасно прибувати до суду.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши зміст клопотання, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд доходить наступного висновку.

Ухвалою суду від 26 лютого 2024 року обвинуваченого ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Одночасно з цим, судом було задоволено клопотання прокурора про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке було подане одночасно із клопотанням про надання дозволу на затримання.

22 березня 2024 року ОСОБА_5 було розшукано та доставлено до Дніпровського районного суду м. Києва.

Згідно ч. 1 ст. 207 КПК України ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 статті 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Згідно з ч. 5 ст. 208 КПК України про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

Як вбачається зі змісту рапорту начальника сектору ВКП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_6 від 22.03.2024 р. ОСОБА_5 був затриманий 22.03.2024 р. о 13 год. 20 хв. Втім, протокол про адміністративне затримання щодо вказаної особи не складався.

Водночас, як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 негайно був доставлений працівниками поліції до Дніпровського районного суду м. Києва, яким 26.02.2024 р. було оголошено розшук останнього та надано дозвіл на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що було подане прокурором 26.02.2024 р., одночасно із клопотанням про надання дозволу на затримання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що його було негайно повідомлено про затримання ОСОБА_5 та призначення судового засідання з розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу.

Враховуючи наведене, суд в даному випадку не вбачає порушення права обвинуваченого ОСОБА_5 на захист.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За приписами ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 178, 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; оцінити, в тому числі, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В ході обговорення питання доцільності обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до обвинувального акту, встановлено такі відомості про особу: обвинувачений ОСОБА_5 не працює, має середню освіту, неодружений, раніше не судимий.

Так, вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше не судимою особою, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання від семи до десяти років позбавлення волі.

Перелік доказів, зібраних під час досудового розслідування, що наведений у реєстрі матеріалів досудового розслідування є вагомим, більш детальну оцінку яким суд надасть в ході судового розгляду під час вивчення змісту цих доказів, однак на даній стадії судового провадження цього достатньо для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також судом враховується міра покарання, яка може бути призначена обвинуваченому у разі доведення його винуватості. Усвідомлення обвинуваченим цієї обставини, на думку суду, переконливо дає підстави вважати про існування ризику переховування від суду. Крім того, про реальність цього ризику свідчить той факт, що обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово не прибував за викликом суду в судові засідання.

Так, ухвалами суду від 11.09.2023 р., 25.01.2024 р. та 15.02.2024 р. було постановлено застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 примусовий привід в судове засідання. В подальшому, ухвалою суду від 26.02.2024 р. обвинувачений ОСОБА_5 оголошений у розшук.

Обвинувачений на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я.

Враховуючи наведене, на переконання суду, саме застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час судового провадження здатне забезпечити ненастання встановленого та інших ризиків, тому суд дійшов висновку щодо необхідності часткового задоволення клопотання прокурора щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, із взяттям останнього під варту в залі суду.

При визначенні розміру застави суд зважує на розмір заподіяної шкоди згідно обвинувального акту, а також виходить з позицій Європейського Суду з прав людини, відповідно до яких визначення суми коштів, яку повинна надати особа, виходячи лише з можливих розмірів збитків, не відповідає статті 5 § 3 Європейської Конвенції. Застава повинна визначатися даними про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, іншими ознаками, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від суду буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання порушувати свої процесуальні обов`язки.

Водночас, обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, на останнього належить покласти відповідні обов`язки.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 183, 184, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на 30 діб, тобто до 20 квітня 2024 року включно.

Взяти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду негайно.

Одночасно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у виді застави, для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, визначених КПК України, - у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, що відповідно становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва (Отримувач: ТУ ДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України в м. Київ, р/р №UA1012089), у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави визначити до 20 квітня 2024 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_7