Справа № 489/2022/24
Провадження № 1-кп/489/726/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

22 березня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку у кримінальному провадженні №0000039 від 15.02.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Тульської області рф, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, особи з інвалідністю 3 групи, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту 14.02.2024 о 12:15 год. ОСОБА_2 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, незаконно проник до автомобілю «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , звідки умисно таємно, шляхом вільного доступу, викрав особисті документи потерпілого ОСОБА_3 , а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , серії/номеру НОМЕР_2 , в шкіряній обкладинці, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_3 серія/номер НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Мерседес-Бенс», реєстраційний номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , серія/номер НОМЕР_4 ; талон попередження на ім`я ОСОБА_3 , серія/номер НОМЕР_5 ; медичну книжку на ім`я ОСОБА_3 № НОМЕР_6 ; довіреність на автомобіль на ім`я ОСОБА_3 , серія/номер НОМЕР_7 ; протокол технічного огляду на автомобіль «Citroen», реєстраційний номер НОМЕР_8 , серія/номер НОМЕР_9 ; накладну № 19254, які відносяться до важливих особистих документів та втрата яких суттєво ускладнює реалізацію потерпілим своїх прав, свобод та законних інтересів, які в подальшому зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до 26.02.2024 (часу фактичної видачі працівникам поліції).

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншими важливими особистими документами, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України.

Під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. До суду прокурор надіслав обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, до якого додані: письмова заява підозрюваного ОСОБА_2 від 20.03.2024, складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання ним своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні; письмова заява потерпілого ОСОБА_3 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, а також матеріали досудового розслідування (кримінального провадження №0000039 від 15.02.2024), у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним ОСОБА_2 своєї винуватості.

Вивчивши обвинувальний акт, додані до нього матеріали та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншим важливим особистим документом, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, характеризується посередньо, раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, не працює, є особою з інвалідністю 3 групи, на лікуванні у лікаря-психіатра не перебував. Лікувався в наркологічному відділенні в 1997 р. з діагнозом: «Наркоманія опійна ІІ ст. Постійний тип перебігу».

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_2 , суд визнає вказане в обвинувальному акті щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Ураховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який не працює, є особою з інвалідністю 3 групи, раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, не має на утриманні неповнолітніх дітей, характеризується посередньо, визнання ним своєї вини, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, зі звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Визначаючи тривалість строку випробовування, суд, окрім тяжкості кримінального правопорушення, головним чином враховує особу обвинуваченого, який вважається раніше не судимим, має інвалідність, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, не має негативної характеристики, та обставини вчинення кримінального правопорушення, а також той факт, що в Україні введений воєнний стан, що покладає на жителів держави додаткові обмеження, тому зазначені обставини, які зменшують суспільну небезпечність обвинуваченого, вказують на можливість встановлення однорічного іспитового строку для його виправлення.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_2 у даному кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовувався та з урахуванням того, що суд дійшов висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням, тому відсутні підстави для застосування відносно нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі статей 75, 76 КК України засудженого ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_2 обчислювати з дня ухвалення вироку, тобто з 22 березня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 56 коп.

Речові докази: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , серія/номер НОМЕР_2 , в шкіряній обкладинці; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , серія/номер НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Мерседес-Бенс», реєстраційний номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , серія/номер НОМЕР_4 ; талон попередження на ім`я ОСОБА_3 , серія/номер НОМЕР_5 ; медичну книжку на ім`я ОСОБА_3 , № НОМЕР_6 ; довіреність на автомобіль на ім`я ОСОБА_3 , серія/номер НОМЕР_7 ; протокол технічного огляду на автомобіль «Citroen», реєстраційний номер НОМЕР_8 , серія/номер НОМЕР_9 ; накладну № 19254 вважати повернутими ОСОБА_3 .

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1