Справа № 283/641/24
Провадження №1-кп/283/127/2024
У Х В А Л А

09 квітня 2024 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малинського районного суду Житомирської області кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він у 2020 році, точні дата та час не встановлені, знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник протиправний умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія, з метою отримання можливості керувати транспортним засобом.

Реалізовуючи свій умисел на вчинення кримінального правопорушення, спрямованого у пособництві підроблення посвідчення водія, ОСОБА_4 у спосіб, що не відповідає порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.04.1993 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортними засобами», за допомогою інтернет-сайту «Facebook» віднайшов оголошення щодо видачі посвідчення водія, та через мобільний додаток «Viber», у невстановленому досудовим розслідувані день та час, перебуваючи за місцем свого проживання, зв`язався із невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка запропонувала придбати у неї підроблене посвідчення водія встановленого зразка за ціною 8000 гривень. Після цього ОСОБА_4 , достовірно знаючи про порядок отримання посвідчення водія, встановлений чинним законодавством, діючи всупереч цього Положення, у невстановленому досудовим розслідувані день та час діючи умисно, ввійшов в змову з невстановленою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, замовив за обумовлену ціну виготовлення підробленого посвідчення водія категорії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою подальшого його використання. При цьому невстановлена особа повідомила ОСОБА_4 про необхідність передачі фотокартки для її розміщення на бланку посвідчення на право керування транспортними засобами, а також копії паспорта та підпису. ОСОБА_4 , виступивши пособником злочинних дій невстановленої особи, достовірно знаючи, що його фотокартка та вказані документи будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документа - посвідчення на право керування транспортним засобом, надіслав вказаній вище особі через мобільний додаток «Viber» свою фотокартку, копію паспорту та підпису, тобто надав засоби та сприяв підробленню офіційного документа. У подальшому, невстановлена особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, виготовила підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане ТСЦ 8041 від 11.02.2020 категорії «В» та «С» на ім?я ОСОБА_4 .

У невстановленими досудовим розслідуванням день та час 2020 року ОСОБА_4 за допомогою логістичної компанії «Нова пошта» у відділенні пошти №1 за адресою АДРЕСА_2 , отримав від невстановленої особи завідомо підроблене посвідчення, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане ТСЦ 8041 від 11.02.2020 категорії «В» та «С» на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого використання.

У зв?язку з чим ОСОБА_4 обвинувачується у пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права з метою використання його іншою особою, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строку давності передбаченого статтею 49 КК України.

Прокурор вважає за можливе звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Суд, заслухавши думки учасників процесу, вважає, що ОСОБА_4 належить звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

В статті 285 КПК України зазначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

В частині 2 статті 284 КПК України зазначено, що кримінальне провадження закривається судом:

1) у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності;

1-1) з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті;

1-2) з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою;

2) якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом;

3) досягнуто податковий компроміс у справах про кримінальні правопорушення, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, за який передбачене покарання у виді обмеження волі на строк до двох років.

Строк давності для кримінального проступку передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, становить 3 роки з дня його вчинення.

Згідно обвинувачення ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у 2020 році. З 2020 року минуло більше трьох років, а тому суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Керуючись ст. ст. 284, 285, 286 Кримінального процесуального кодексу України, на підставі пункту 2 частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України,-

ухвалив:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строку давності передбаченого пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1