УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1328/22

07 лютого 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів (мобільного телефону з флеш-картою пам`яті ОСОБА_8 ) в межах розгляду кримінального провадження № 0000081 від 20.07.2022 щодо ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Костопільського районного суду Рівненської області знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , як сторона кримінального провадження №0000081 від 08 травня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, звернувся до суду з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів (мобільного телефону з флеш-картою пам`яті ОСОБА_8 ).

В обгрунтування клопотання покликався на те, що в період перебування ОСОБА_4 на території ІНФОРМАЦІЯ_1 08.05.2022року близько 00 год. 30 хв. там також знаходились працівники поліції - поліцейський ІНФОРМАЦІЯ_1 старший сержант поліції ОСОБА_6 та інспектор ІНФОРМАЦІЯ_1 старший лейтенант поліції ОСОБА_8 . У інспектора ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 в руках був мобільний телефон, яким він здійснював фіксацію усього конфлікту, включаючи образи відносно мене, нанесення мені тілесних ушкоджень та провокацію конфлікту ОСОБА_6 . Однак, до матеріалів справи вказана особа надала лише частину відеозапису, скопійованого на гнучкий диск, а оригінал відеозапису самовільно видалив з мобільного телефону, вчинивши знищення доказів у кримінальному провадженні.

Вважає, що відомості, які містяться в мобільному телефоні (флеш-карті пам`яті мобільного телефону) інспектора ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідні для доведення невинуватості ОСОБА_4 та вчинення посадовими особами органів поліції злочинів, а також можуть бути використані як докази в кримінальному провадженні в сторони захисту виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до мобільного телефоні (флеш-карті пам`яті вказаного мобільного телефону) інспектора ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 , з можливістю його вилучення, огляду, визнання його доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження.

Крім того зазначив, що мобільний телефон (флеш-карта пам`яті мобільного телефону) інспектора ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 , тимчасовий доступ до яких необхідно отримати, не містить інформації, доступ до якої заборонено відповідно до положень ст.161 КПК України.

На даний час в сторони захисту виникла необхідність у отриманні вищевказаної інформації, яка перебуває у володінні інспектора ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 , з метою встановлення всіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник-адвокат ОСОБА_5 підтримали подане клопотання про тимчасовий доступ та просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та представник потерпілого - адвокат ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи його необґрунтованим.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до них документи, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 статті 7 КПК України зокрема визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Частини 2 і 6 статті 22 КПК України розкривають зміст однієї з засад кримінального провадження - змагальності сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, - а саме, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Частиною 1 статті 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим кодексом.

Згідно із частиною 2 статті 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим кодексом.

Так, одним із заходів забезпечення кримінального провадження, згідно з п.5 ч.2 ст.131 КПК України, є тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно з ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Дослідивши клопотання, суд встановив, що усі аргументи обвинуваченого ОСОБА_4 щодо підстав надання йому права на тимчасовий доступ до мобільного телефону ОСОБА_8 (флеш-картипам`яті мобільного телефону) зводяться до тверджень про те, що нібито містять дані, які він має намір використати для доведення своєї невинуватості та вчинення посадовими особами органів поліції злочинів, а також можуть бути використані як докази в кримінальному провадженні.

Кримінально процесуальний кодекс містить перелік вимог до відомостей, які мають бути зазначені у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів (частина 2 статті 160 КПК), а також покладає на сторону, яка звертається з таким клопотанням, обов`язок доведення, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи та обґрунтувати наявність передбачених законом підстав для надання тимчасового доступу (частини 5, 6 статті 163 КПК) та довести існування причин, через які такий доступ не був здійснений під час досудового розслідування (частина 2 статті 333 КПК).

Однак клопотання обвинуваченого не містить: - короткого викладу обставин кримінального правопорушення; - підстав вважати, що вказані електронні носії містять будь-яку інформацію та її значення для встановлення конкретних обставин у кримінальному провадженні; - можливість використання як доказів відомостей, що містяться в даних електронних носіях, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів; - обґрунтування необхідності вилучення копій інформації, що відтак не відповідає вимогам частини 2 статті 160 КПК.

Тобто зі змісту клопотання не вбачається та під час його розгляду не доведено, яка саме інформація міститься на електронних носіях, які стороною обвинувачення визнані речовими доказами, та яким чином така самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження матиме суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; й також можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах, що свідчить про недотримання вимог частин 5 та 6 статті 163 КПК.

Крім того, обвинуваченим ні в клопотанні, ні під час його розгляду не зазначено жодних причин, через які тимчасовий доступ до вищезазначених речей не було здійснено під час досудового розслідування у встановленому статтею 220 КПК порядку шляхом звернення до органу досудового розслідування із відповідними клопотаннями.

Також, відповідно до статті 84 КПК, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

З огляду на вищенаведене, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого про тимчасовий доступ до речей і документів.

Керуючись статтями 131, 132, 159-166, 333, 369-372, 532 КПК, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів (мобільного телефону з флеш-картою пам`яті ОСОБА_8 ) - відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 12 лютого 2024 року о 16:00 год.

СуддяОСОБА_1