Справа № 175/2479/24
Провадження № 1-кп/175/121/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в режимі відеоконференції в судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0001369 від 19.12.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бровари Київської області, із повною середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, солдата, стрільця взводу радіорозвідки роти розвідки в/ч НОМЕР_1 , маючого статус НОМЕР_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді кулеметника відділення снайперів взводу снайперів управління в/ч НОМЕР_1 , 17.12.2022 приблизно о 20-30 год., перебуваючи в місці тимчасової дислокації підрозділу в/ч НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , під час перевірці справності зброї, діючи недбало, без мети умисного заподіяння тілесних ушкоджень або смерті іншій людині, в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 13, 16, 17, 21, 22, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, п.п. 52, 110 Настанови зі стрілецької справи 5,45 мм автомати Калашнікова та 5,45 мм ручні кулемети Калашнікова, затвердженої Головнокомандувачем Сухопутних військ Збройних Сил України у 2004 році (надалі - Настанови), п. 3.3.1 Вимог безпеки під час проведення навчань і занять з бойової підготовки, розроблених відділом забезпечення підготовки Сухопутних військ управління бойової підготовки Сухопутних військ Збройних Сил України у 2006 році, п. 2.5 Курсу стрільб зі стрілецької зброї і бойових машин, затвердженого начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України від 01.04.2009 №44, натиснув на спусковий гачок ввіреного йому АК - 74 ТК8 №6332936, здійснивши з нього одиночний постріл, внаслідок якого кулеметник відділення снайперів взводу снайперів в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 отримав вогнепальне кульове наскрізне поранення верхньої третини лівої гомілки, яке відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 414 КК України, а саме порушення правил поводження зі зброєю, що заподіяло потерпілому тілесні ушкодження.

18.02.2024 між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.414 КК України та погодився на призначення йому узгодженого покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком 1 (один) рік, із відрахуванням із суми грошового забезпечення в дохід держави 20%.

Відповідно до угоди про визнання винуватості від 18.02.2024 сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 ..

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд затвердити зазначену угоду про визнання винуватості, обвинувачений беззастережно визнав свою вину.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.414 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесено до категорії нетяжких злочинів.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, відповідно до ст.ст. 473, 476 КПК України, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 ..

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з призначенням узгодженого покарання.

Правова кваліфікація злочину, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 414 КК України, є правильною.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання своєї вини.

Обставин, передбачених ст.67 КК України, які обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до матеріалів, які характеризують особу, ОСОБА_4 одружений, має молодий вік, на теперішній час проходить військову службу, характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, суд вважає, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, яка відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Запобіжний захід не обирався. Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальні витрати.

Керуючись ст.ст. 374,468,469,473-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 18.02.2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001369 від 19.12.2022.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 1 (один) рік, із відрахуванням 20 (двадцяти) відсотків із суми грошового забезпечення ОСОБА_4 в доход держави.

Під час відбування цього покарання ОСОБА_4 не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 5736,00 грн..

Речові докази: гільзу з маркуванням 539 82, автомат АК-74 ТК8 № НОМЕР_3 , магазин до нього, споряджений патронами 5,45 в кількості 29 шт., які передані на відповідальне зберігання командиру взводу снайперів управління в/ч НОМЕР_1 старшому лейтенанту ОСОБА_8 , залишити у володінні військової частини НОМЕР_1 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Головуючий суддя ОСОБА_1