справа № 732/1462/23
провадження № 1-кп/732/14/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2024 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретар: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня, в тому числі в режимі відеоконференцзв`язку із Малиновським районним судом м. Одеси, кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено 23.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 по обвинуваченню за ч.4 ст. 185, ч.5 ст. 361 КК України

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, службовця ІТ-компанії «Велес»-

за участі у залі суду:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

за дистанційної участі:

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , реалізуючи злочинний умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами, 10 березня 2022 року о 12 годині 26 хвилин, перебуваючи в будинку ОСОБА_5 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, введеного на всій території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-1Х, з корисливих мотивів, використовуючи мобільний телефон «Samsung Galaxy A50» з сім-картою мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 , належного ОСОБА_5 та є фінансовим номером клієнта банку, попередньо авторизувавшись в особистому кабінеті останнього в додатку «Ощад24/7», який діє на підставі банківської ліцензії № 148 від 05.10.2011, авторські права на який належать АТ «Державний ощадний банк України» таємно заволодів грошовими коштами потерпілого, здійснивши операцію по їх перерахунку у сумі 1000 гривень з

банківського рахунку ОСОБА_5 НОМЕР_2 , вілкритого в АТ «Державний ощадний банк України» на свою особисту банківську картку № НОМЕР_3 , рахунок НОМЕР_4 відкритий в АТ «Державний ощадний банк України», чим заподіяв потерпілому матеріальних збитків на суму 1000 гривень.

Крім цього, 20 березня 2022 року у період часу з 17:06 до 17:29 години обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку ОСОБА_5 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи повторно, із прямим умислом, в умовах воєнного стану, введеного на всій території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-1Х, з корисливих мотивів, використовуючи мобільний телефон «Samsung Galaxy A50» з сім-картою мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 , належного ОСОБА_5 та є фінансовим номером клієнта банку, попередньо авторизувавшись в особистому кабінеті останнього в додатку «Ощад24/7», який діє на підставі банківської ліцензії № 148 від 05.10.2011, авторські права на який належать АТ «Державний ощадний банк України» таємно заволодів грошовими коштами потерпілого, здійснивши 4 операції по перерахунку грошових коштів сумами 10000 гривень, 10000 гривень, 20000 гривень та 20000 гривень, а всього 60000 гривень з банківського рахунку ОСОБА_5 НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Державний ощадний банк України» на свою особисту банківську картку № НОМЕР_3 , рахунок НОМЕР_4 відкритий в АТ «Державний ощадний банк України».

Продовжуючи свій злочинний умисел, 21 березня 2022 року в період часу з 00:16 год до 00:20 год обвинувачений ОСОБА_3 здійснив 2 операції по перерахунку грошових коштів сумами 5000 грн та 3000 грн, а всього на загальну суму 8000 грн з банківського рахунку ОСОБА_5 НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Державний ощадний банк України» на свою особисту банківську картку № НОМЕР_3 , рахунок НОМЕР_4 відкритий в АТ «Державний ощадний банк України».

Усього обвинувачений ОСОБА_3 у період часу із 17:06 год 20.03.2022 до 00:20 год 21.03.2022 таємно викрав з банківського рахунку ОСОБА_5 НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Державний ощадний банк України», грошові кошти в сумі 68000 гривень, а з урахуванням попереднього епізоду злочинної діяльності, який відбувся 10 березня 2022 року о 12 годині 26 хвилин, завдав потерпілому ОСОБА_5 кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду на загальну суму 69000 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у заволодінні коштами потерпілого у вище вказаний спосіб визнав повністю. У своїх показаннях суду розповів, що перебував у скрутному фінансовому становищі і розумів, що ОСОБА_5 на той час не позичив би йому грошей, тому вирішив самостійно перевести гроші з його картки на свій рахунок. Приїхав він до м. Городня у грудні 2021 року з приводу оголошення про продаж автомобіля. Познайомився із ОСОБА_5 , який запросив його до себе додому і у період окупації він, не маючи можливості виїхати додому, став проживати у потерпілого за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_5 не приховував від нього код доступу до свого мобільного телефону і код входу до Ощад-24, повідомляв потерпілий і пін-код до своєї банківської картки. Тому у дати, зазначені в обвинувальному акті, як розповідав у суді ОСОБА_3 , він, маючи умисел на заволодіння грошима потерпілого, таємно від потерпілого, переводив суми коштів з картки потерпілого на свою картку шляхом використання достовірно відомого йому коду доступу до телефону потерпілого і коду входу до Ощад-24, при цьому змінював ліміти, оскільки не знав до якої суми отримує доступ. Такі свої умисні дії повторював кілька разів і потерпілого про це не повідомляв. Однак, стверджує, що використовував тільки повідомлені потерпілим паролі, нічого не взламував, не пам`ятає, щоб самостійно змінював код входу до Ощад-24. Припускає, що змінив такі паролі тільки, коли востаннє переводив 21.03.2022

кошти потерпілого на свою картку і що це могло бути пов`язано з необхідністю встановлення нового ліміту. 21.03.2022 ОСОБА_5 вивіз його через блок-пост і він зміг виїхати в Дніпропетровську область. У подальшому дізнався про розпочате потерпілим кримінальне провадження. Коли йому вдалося заробити потрібну суму коштів, він перерахував кошти потерпілому, чим усунув заподіяну йому шкоду. Просить не позбавляти волі, обрати іспитовий строк. У скоєному кається. Щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 361 КК України вважає, що підстав для кваліфікації його дій за цієї статтею не було.

Захисник -адвокат ОСОБА_6 просив виправдати його підзахисного за ч.5 ст. 361 КК України за недоведеністю цього правопорушення. А при призначенні покарання за ч.4 ст. 185 КК Украни врахувати пом`якшуючі покарання обставини і призначити покарання із застосуванням випробування протягом визначеного судом іспитового строку.

Потерпілий у суді у своїх показаннях розповів, що познайомився із ОСОБА_3 у кінці грудня 2021 року. Війна застала ОСОБА_3 у м. Городня і він став проживати у потерпілого за адресою: АДРЕСА_3 . У період окупації ОСОБА_5 надав ОСОБА_3 житло, ризикував своїм життям, коли перевозив його через блок-пости, організовані ворогом, щоб ОСОБА_3 повернувся до місця свого проживання. Не приховував від нього код доступу до свого мобільного телефону і код входу до Ощад-24. Зі слів потерпілого, пін-код до його банківської картки також був повідомлений ним ОСОБА_3 . Однак, зі слів потерпілого, він не подумав про те, що обвинувачений ОСОБА_3 заволодіє всіма коштами з картки потерпілого, в тому числі його кредитними коштами. 21.03.2022, коли виїхав від нього ОСОБА_3 , як вказував потерпілий ОСОБА_5 , на мобільний телефон потерпілого надійшло повідомлення, в якому зазначалося, що з його банківського рахунку знято кошти, в тому числі кредитні. Тоді він звернувся до «Ощадбанку» і розпитав у оператора чи не на картку ОСОБА_3 було переведено кошти із картки потерпілого. Дізнавшись, що викрадені кошти дійсно переведені на картку ОСОБА_3 , ОСОБА_5 телефонував ОСОБА_3 , але той не виходив на зв`язок. У 2023 році, коли відновив роботу орган поліції після звільнення українськими військовими м. Городня, ОСОБА_5 звернувся із заявою про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення з приводу заволодіння грошима потерпілого. Також, зі слів потерпілого, ще у березні 2022 року він відновив доступ до Ощад-24 і користувався своїм рахунком, яким управляв із телефону. Однак, навчений гірким досвідом, для доступу в телефон встановив додатковий захист у виді відбитку свого пальця. Заявлений ним до обвинуваченого цивільний позов (а.с.15-16) просить не розглядати, оскільки у процесі судового розгляду обвинувачений відшкодував повністю збитки завдані кримінальним правопорушенням. Потерпілий просив суворо обвинуваченого не карати і не позбавляти його волі.

Крім обставин, повідомлених потерпілим ОСОБА_5 у судовому засіданні про те, що дозволу на зняття із його приватної картки 69000 гривень ОСОБА_3 він не надавав, винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину підтверджується дослідженими та перевіреними у суді доказами.

Спосіб вчинення злочину і дати крадіжки підтверджуються випискою по картковому рахунку (а.с.119, 132-147), даними протоколів тимчасового доступу до речей і документів (а.с.127-128, 152--154) з описом інформації в електронному виді щодо операцій із картковим рахунком НОМЕР_2 , а також щодо операцій на картку НОМЕР_3 , що за встановлених обставин належить ОСОБА_3 (а.с.155-157, а.с.186-192, а.с.193-199), протоколом огляду документів із інформацією ПрАТ «Київстар» про роботу 20.03.2022 та 21.03.2022 абонентських номерів НОМЕР_5 , НОМЕР_6 в мережі Інтернет в роумінгу (а.с.167, 170-183).

Наявні у справі протоколи від 12.07.2023 (а.с.200-210) про впізнання близькими особами потерпілого ОСОБА_3 , як особи, яка у березні 2022 року проживала у будинку ОСОБА_5 , з урахуванням таємного характеру злочину проти власності, не є прямим доказом причетності ОСОБА_3 до вчиненого злочину.

Дані встановлені під час слідчого експерименту за участі ОСОБА_3 14.08.2023 ідентичні обставинам повідомленим ОСОБА_3 під час його показань в суді і такі показання суд сприймав безпосередньо під час судового розгляду.

Суд відзначає, що статею 185 КК України встановлена кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна; вона охороняє право власності і забороняє вчиняти зазначені у ній дії. Ця норма містить обов`язкові ознаки складу злочину, які виокремлюють (ідентифікують) фактично вчинені дії як крадіжку й відрізняють її від діянь, що посягають на інші об`єкти кримінально-правової охорони, або від фактів, які зумовлюють виникнення інших (некримінальних) правовідносин. Визначальною ознакою крадіжки є суб`єктивна сторона цього злочину, тобто психічне ставлення винної особи до вчинюваних нею дій. Така особа розуміє, що заволодіває чужим майном, усвідомлює, що воно належить конкретному власнику і що вона обертає його на свою користь протиправно шляхом таємного викрадення.

Про умисел на викрадення грошей за аналізованих обставин свідчать показання обвинуваченого, таємний характер його дій, його поведінка після злочину, зокрема, тривале користування викраденими грошима і повернення грошей виключно на стадії судового розгляду.

Обсяг досліджених доказів, в їх сукупності, єдності і взаємозв`язку, поза розумним сумнівом доводить, що умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), у тому числі вчинені повторно, в умовах воєнного стану, вірно кваліфіковані за частиною 4 статті 185 КК України.

Відповідно до статті 185 КК України предметом крадіжки є чуже майно. Цей злочин належить до злочинів з матеріальним складом, обов`язковою ознакою якого є суспільно небезпечні наслідки у виді шкоди майнового характеру. Тобто законодавцем встановлено їх мінімальний і максимальний розмір.

Системне тлумачення статті 185 КК України свідчить, що викрадення чужого майна, вартість якого на момент вчинення кожного епізоду заволодіння грошима потерпілого перевищує мінімальний розмір для кваліфікації діяння як кримінально-караного, становить предмет злочину, передбаченого статтею 185 КК України. За таких обставин у слідства були підстави для кваліфікації дій ОСОБА_3 , вчинених після злочинних дій 10 березня 2022 року о 12 годині 26 хвилин, у подальшому у період часу з 17:06 20.03.2022 до 00:20 21.03.2022, за кваліфікуючою ознакою повторності.

Доведенною є і кваліфікуюча ознака вчинення злочину в умовах воєнного стану. Така кваліфікуюча ознака, як вчинення злочину в умовах воєнного стану, була введена згідно із Законом № 2117-1Х від 03 березня 2022 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство», який набрав чинності 07.03.2022 і був чинним на момент викрадення обвинуваченим коштів потерпілого.

Щодо дій ОСОБА_3 , які стороною обвинувачення кваліфковані за ч.5 ст. 361 КК України (редакція статті згідно із Законом України № 2149-1Х від 24.03.2022 року) та які категорично заперечувались стороною захисту у судовому засіданні, судом приймаються до уваги такі обставини.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті та оголошеній підозрі ОСОБА_3 заявили обвинувачення у наступному: «Обвинувачений ОСОБА_3 10 березня 2022 року близько 12 години 25 хвилин, крім цього повторно 20 березня 2022 року близько 17:05 годин, повторно 21 березня 2022 року близько 00:15 годин, перебуваючи в будинку ОСОБА_5 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , діючи в умовах воєнного стану, введеного на всій території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Украні» від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-1Х, з метою несанкціонованого втручання в роботу облікового запису ОСОБА_5 спрямованого на блокування

та витік інформації в автоматизованій інформаційній системі «Ощад24/7» АТ «Державний ощадний банк України», яка відповідно до ч1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є такою, що становить банківську таємницю, усвідомлюючи, що він не має права законного доступу до неї, та з метою незаконного отримання відомостей щодо суми коштів розміщених на банківських рахунках ОСОБА_5 , відкритих в АТ «Державний ощадний банк України», маючи у користуванні мобільний телефон останнього «Samsung Galaxy A50» з сім-картою мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 , який є фінансовим номером клієнта банку, діючи з прямим умислом, реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом зміни пароля доступу до додатку «Ощад24/7», що був завантажений на мобільний телефон здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи АТ «Державний ощадний банк України», зареєстрованого та належного ОСОБА_5 з номером рахунку НОМЕР_2 , отримавши при цьому можливість розпоряджатися коштами та функціями вищевкааного банківського рахунку всупереч волі власника, що призвело до витоку інформації про стан рахунку потерпілого та блокуванні в системі, оскільки ОСОБА_5 в результаті протиправних дій ОСОБА_3 не мав доступу до інформації в системі.»

Дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.5 ст. 361 КК України в редакції Закону № 2149-1Х від 24.03.2022 року.

З урахуванням темпоральної дії Закону, ОСОБА_3 слід виправдати у цій частині обвинувачення.

Так, обвинувачення в цій частині пред`явлено ОСОБА_3 за Законом України № 2149-1Х від 24.03.2022 року, який набрав законної сили 03.04.2022 і тільки від цієї дати статтю 361 КК України "Несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж" викладено в новій редакції із шести частин такої статті. А саме:

"1. Несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж -

карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років.

2. Ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, -

караються штрафом від трьох тисяч до семи тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від двох до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк.

3. Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, якщо вони призвели до витоку, втрати, підробки, блокування інформації, спотворення процесу обробки інформації або до порушення встановленого порядку її маршрутизації, -

караються штрафом від семи тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

4. Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, якщо вони заподіяли значну шкоду чи створили небезпеку тяжких технологічних аварій або екологічних катастроф, загибелі або масового захворювання населення чи інших тяжких наслідків, -

караються позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

5. Дії, передбачені частиною третьою або четвертою цієї статті, вчинені під час дії воєнного стану, -

караються позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

6. Дії, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, не вважаються несанкціонованим втручанням в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, якщо вони були вчинені відповідно до порядку пошуку та виявлення потенційних вразливостей таких систем чи мереж.

Примітка. Значною шкодою у статтях 361-363-1 вважається така шкода, яка в триста і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян".

Натомість до 03.04.2022 відповідальність за ст. 361 КК України існувала в редакції Закону № 2289-IV від 23.12.2004; із змінами, внесеними згідно із Законом № 770-VIII від 10.11.2015, яка була виражена у двох частинах статті і в цій редакції статті у порівнянні з новою редакцією статті, чинною із 03.04.2022, по різному вживалися терміни і посилання на наслідки, а також відрізнялося покарання. У випадках зміни, знищення, блокування інформації злочин вважається закінченим з моменту фактичної зміни, знищення чи блокування відповідної інформації. У сформованому прокурором обвинуваченні вживаються терміни, наслідки і кваліфікуючі ознаки за новою редакцією ст. 361 КК України. Таким чином, оскільки підозра, а в подальшому обвинувачення підтримано прокурором в межах ч.5 ст. 361 КК України (в редакці Закону № 2149-1Х від 24.03.2022 року), яка стала діяти від 03.04.2022 поза часовими рамками злочинної діяльності, визначеної у сформованому обвинуваченні як період часу: із 17:06 20.03.2022 по 00:20 21.03.2022 та 10 березня 2022 близько 12 годин 25 хвилин, суд не уповноважений перекваліфікувати дії на іншу редакцію статті і відповідну її частину, змінивши фактично обвинувачення і Закон (замість Закону № 2149-1Х на Закон № 2289-IV від 23.12.2004; із змінами, внесеними згідно із Законом № 770-VIII від 10.11.2015), які різні, в тому числі за санкціями і тяжкістю покарання, а також його видами. Діючи у такий спосіб, суд би неправомірно розширив та змінив обвинувачення, від чого сторона захисту не могла захищатися у змагальному процесі.

За матеріалами кримінального провадження потерпілий ОСОБА_5 отримав доступ до свого рахунку у березні 2022 року, одразу як поїхав з його будинку ОСОБА_3 , що узгоджується із протоколом огляду документів від 25.08.2023, де зазначається, що з оператором про розблокування рахунку ОСОБА_5 веде розмову 21.03.2022. Протоколом огляду речей від 15.07.2023, за яким ОСОБА_5 надає для огляду мобільний пристрій із встановленим додатком мобільного банкінгу Ощад, також доводиться, що потерпілий користувався розблокованим рахунком ще до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Протоколом про результати проведеної негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль за особою від 21.09.2023 тільки доводиться обізнаність потерпілого про блокування його картки до виїзду у березні 2022 року обвинуваченого з будинку потерпілого.

Межі судового розгляду сформовані прокурором в обвинувальному акті, затвердженому 03 жовтня 2023 року. Суд, здійснюючи судовий розгляд в межах заявленого обвинувачення, приймає до уваги, що чинність закону про кримінальну відповідальність у часі розуміють як можливість застосування кримінального закону залежно від часу вчинення злочину. Поширення дії нового закону на осіб, що вчинили відповідні діяння до набрання ним чинності, - це зворотна дія закону про кримінальну відповідальність у часі. Цей принцип ретроактивності (традиційний для міжнародного права) закріплено у ст. 58 Конституції та визначено у ст. 5 КК України. Він полягає у тому, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визначалися законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Згідно частини 1 статті 373 КПК України виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу. Тому за ч.5 ст. 361 КК України (редакція № 2149-1Х від 24.03.2022 року) щодо дій завершених до 03.04.2022 ОСОБА_3 слід виправдати.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 за ч.4 ст. 185 КК України, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого діяння, зокрема, належність до тяжкого злочину; сукупність всіх важливих обставин провадження; наслідки, що настали; особу винного: його сімейний стан, стан здоров`я, матеріальний стан, характеристику за місцем проживання, обставину, що пом`якшує покарання - активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування шкоди як реалізація каяття до вирішення його долі за судовим вироком; відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Санкція частини 4 статті 185 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Реальне відбування покарання у виді позбавлення волі є передчасним. З урахуванням доповіді органу пробації (а.с.57-63), суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без ізолюції від суспільства, із застосуванням ст. 75 КК України протягом дворічного іспитового строку, в умовах здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що найбільше відповідають його потребам та необхідні для виправлення і запобігання повторних кримінальних правопорушень, тобто з покладенням обов`язків, визначених пп.1,2 ч.1 ст. 76 КК України. Обравши покарання у виді позбавлення волі, суд вважає можливим розпочати виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання з прийняттям рішення про звільнення згідно ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Цивільний позов за клопотанням ОСОБА_5 слід залишити без розгляду, керуючись принципом диспозитивності. Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до статті 100 КПК України. Процесуальні витрати у провадженні відсутні. Клопотань про обрання запобіжного заходу не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,371,373,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, визначені пп.1,2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_3 у вчиненні злочину за ч.5 ст. 361 КК України - виправдати.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_5 за його заявою - залишити без розгляду.

Речові докази: два оптичні диски DVD-RW з інформацією в електронному вигляді щодо операцій з картковим банківським рахунком АТ «Державний ощадний банк України», оптичний диск Verbatim DVD-R з надписом «ПрАТ «Київстар» , диск із фіксацією проведеної негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль за особою від 21.09.2023 - зберігати у суді в матералах кримінального провадження.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілому, обвинуваченому, захиснику.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1