Номер провадження: 11-сс/813/612/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.03.2024 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рені Одеської області, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, має на утриманні недієздатного ОСОБА_10 , директора ПП «32», раніше не судимої, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000021 від 10.01.2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 358, ч.4 ст. 190 КК України, -

установив

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.03.2024 року частково задоволено клопотання слідчого та відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 20.05.2024 року, з визначенням розміру застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором надано матеріали (докази), які підтверджують наявність обґрунтованої підозри та є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді прокурор Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 6606 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що

- слідчий суддя не прийняв до уваги наявності ризиків, заявлених слідчим;

- слідчим суддею не прийнято до уваги, що 22.03.2024 року слідчим суддею було надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 ;

- слідчий суддя не приділив уваги наявності ризику впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, який є має суттєве значення не тільки під час досудового розслідування, а й під час судового провадження;

- також наявний ризик спотворення, знищення або схову будь-якої з речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вказують на причетність до скоєного;

- на думку прокурора слідчий суддя не звернув уваги на наявність майнової шкоди у даному кримінальному провадженні, водночас, особу підозрюваної, її майновий стан, наявності у неї трьох об`єктів нерухомості, а також і того, що ОСОБА_8 у 2022 року реалізувала нерухомого майна на 7,2 млн. гривень.

Таким чином, на думку прокурора, альтернативний засіб у розмірі не менше 6606 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 20002968 гривень, здатен забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; думку підозрюваної та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з клопотання слідчого, в провадженні СУ ГУНП в Одеській області, перебуває кримінальне провадження за № 0000021 від 10.01.2023 за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 3,4 ст. 358, ч. 2 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 3,4 ст. 358 КК України та за підозрою ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

21.03.2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду оскарженої ухвали встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч. 3 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, врахував суспільно-небезпечний характер, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній в разі визнання її винуватою, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрювана, перебуваючи на свободі, може здійснити зазначенні у клопотанні дії, спрямовані на перешкоджання здійсненню досудового розслідування та правосуддю, які обґрунтовують неможливість запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, які на даний час існують, шляхом застосування до ОСОБА_8 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вважаючи, що саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення апеляційний суд вважає, що слідчим суддею в повній мірі досліджені матеріали, надані стороною обвинувачення щодо наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їй злочинів. Слідчий суддя із достатнім мотивуванням послався в ухвалі на наявні докази, які на даному етапі досудового розслідування з достатньою обґрунтованістю зв`язують підозрювану з обставинами, які були покладені в основу повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч. 3 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України.

Апеляційний суд також визнає обґрунтованими мотиви, з яких слідчий суддя дійшов до висновку про наявність існування можливих ризиків, на які посилався слідчий у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що органом досудового розслідування доведено, а слідчим суддею перевірено наявність з боку підозрюваної ОСОБА_8 можливих дій, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, з огляду на доведеність існування ризиків можливого переховування та впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК, та заявлені органом досудового розслідування не можна визнавати недоведеним.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора щодо визначення судом розміру застави підозрюваній в порушення вимог закону, який не здатний забезпечити виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Слідчий суддя визначаючи розмір застави виходив з того, що ОСОБА_8 серед іншого підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, прокурор в апеляційній скарзі цей висновок слідчого судді не оспорює.

Разом з цим, апеляційний суд враховує кваліфікацію дій підозрюваної ОСОБА_8 , а саме: за ч.4 ст. 190 КК України за кваліфікуючими ознаками - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах, та його майновий стан, вважає, що визначена слідчим суддею застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, буде достатньою для запобігання встановлених ризиків, а також наголошує, що вказаний розмір застави і є мінімальним розміром для особливо тяжких злочинів.

Врахувавши обставини як інкримінованого злочину, так і ризики, а також особу підозрюваної, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що у даному випадку до підозрюваної ОСОБА_8 можливо застосувати саме такий альтернативний запобіжний захід у виді застави, який на момент розгляду апеляційної скарги, вже внесена, а підозрювана звільнившись з під варти, з`явився до суду апеляційної інстанції для розгляду скарги прокурора, в якій ставиться питання про погіршення його становища.

Водночас, прокурором не надано відомостей про те, що після внесення застави та звільнення підозрюваної ОСОБА_8 із під варти, остання вчиняла тиск на свідків чи намагалась переховуватись від органів досудового розслідування, що також може вказувати на дієвість застосованого до неї запобіжного заходу, який здатен стримувати її від вчинення дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про існування достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваної і сама підозра у вчиненні злочину, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують застосування відносно останньої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а визначений розмір застави буде у достатній мірі стримувати підозрювану від можливого вчинення ризиків, на які посилався слідчий та прокурор.

За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку про неспроможність доводів прокурора стосовно незаконності оскарженої ухвали, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді - залишенню без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.03.2024 року, відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000021 від 10.01.2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 358, ч.4 ст. 190 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4