Дата документу 22.02.2024Справа № 554/7533/23
Провадження № 1-кп/554/129/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року м.Полтава

Октябрський районнийсуд м.Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому, судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000118 21.09.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 20.04.2012 року Київським районним судом м.Полтава за ч.1 ст.70, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 ст. 198 КК України до 1 року і 3 місяців позбавлення волі;

- 20.04.2012 року Київським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст.185 КК України до 5 місяців арешту;

- 27.12.2013 року Ленінським районним судом м. Полтава за ст. 198 КК України до 3 місяців арешту;

- 06.08.2014 року Ленінським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 185КК України до 2 років позбавлення волі;

- 20.08.2014 року Октябрським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 20.08.2014 року Октябрським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 15.09.2014 року Київським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року і 3 місяців позбавлення волі;

- 23.06.2016 року Київським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 17.11.2016 року Київським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту;

- 20.01.2017 року Київським районним судом м. Полтава за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі;

- 05.06.2020 року Октябрським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 12.06.2020 року Ленінським районним судом м. Полтава за ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 14.09.2020 року Київським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 04.01.2021 року Ленінським районним судом м. Полтава за ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 185КК України до 3 років і 1 місяця позбавлення волі;

- 25.02.2021 року Октябрським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 14.07.2021 року Кіровським районним судом м. Кропивницький за ч 1 ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 до 3 років позбавлення волі;

- 04.08.2021 року Київським районним судом м. Полтава за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 17.09.2021 року Ленінським районним судом м. Полтава за 391 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 21.06.2022 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі,

- 23.07.2022 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 18.09.2023 року Октябрським районним судом м.Полтави за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

І.Обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_7 , визнане судом доведеним та кваліфікація дій

Епізод № 1

21 травня 2021 року, ОСОБА_7 , відбуваючи покарання з 15 травня 2020 року в умовах ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23», що за адресою: м.Полтава, вул.Пушкіна, 91, зокрема, за вчинення корисливих злочинів, використавши можливості мобільного терміналу, який є забороненим предметом у місцях позбавлення волі згідно з Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, створив обліковий запис на платформі онлайн-оголошень «OLX», розмістивши оголошення щодо продажу транспортного засобу - причепу, заздалегідь не маючи наміру та можливості виконати зобов`язання, з таким текстом: «Прицепы новые версии ЛЕВ», вказавши контактні номери телефону НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , а також створював аналогічні оголошення, змінюючи в них лише назву, вартість та дані щодо регіону знаходження товару.

З метою доведення своїх злочинних намірів до кінця, ОСОБА_7 в травні 2021 року та в серпні 2022 року, через соціальну мережу «Facebook» розпочав спілкування з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яких попросив допомогти йому реалізувати транспортний засіб - причеп, якого насправді не існувало, для чого надав їм дані для входу в аккаунт, надіслав фотографії з зображенням причепу для редагування оголошення та отримав від них номери їхніх банківських карток.

12 вересня 2022 року о 10 год 46 хв, будучи введеним в оману, ОСОБА_10 , з метою придбання транспортного засобу - причепу, будучи введеним в оману, за допомогою мобільного додатку «Raiffeisen Online», обумовив у телефонній розмові з ОСОБА_7 суму передплати та здійснив переказ грошових коштів у розмірі 1100 грн на картковий рахунок № НОМЕР_3 , який належав ОСОБА_9 .

Наступного дня, тобто 13 вересня 2022 року о 09 годині 39 хвилин, ОСОБА_7 знову зателефонував ОСОБА_10 , назвавшись ОСОБА_11 , який повинен доставити причеп та висловив вимогу про повний розрахунок за нього. Будучи введеним в оману, ОСОБА_10 за допомогою мобільного додатку «Приват24» здійснив повторно грошовий переказ у розмірі 8500 грн на банківську картку, належну ОСОБА_9 .

З метою заволодіння чужим майно шляхом обману, ОСОБА_7 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, використавши довірливі стосунки з ОСОБА_9 , попросив її поповнити абонентські номери, які він їй вказав, перерахувати грошові кошти на банківську картку № НОМЕР_4 , а також придбати для нього продукти харчування, що та надалі і зробила, тобто розпорядився грошовими коштами, якими незаконно заволодів.

Такими протиправними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_10 було завдано збитку в розмірі 10700, 00 грн.

Епізод № 2

За таких же обставин, 18 вересня 2022 року о 15 год 08 хв, будучи введеним в оману, з метою придбання транспортного засобу - причепу, якого насправді не існувало, ОСОБА_5 , за допомогою мобільного додатку «Monobank», обумовив у телефонній розмові з ОСОБА_7 суму передплати, здійснивши переказ у розмір 6934,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_3 , який належав ОСОБА_9 .

Наступного дня, тобто 19 вересня 2022 року о 12 год 27 хв, ОСОБА_7 , перебуваючи в ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23» зателефонував до ОСОБА_5 , назвавшись ОСОБА_11 , який повинен доставити причеп та висловив вимогу про повний розрахунок за нього. Будучи введеним в оману, ОСОБА_5 за допомогою мобільного додатку «Monobank» переказав на банківську картку, яка належала ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 5125,00 грн.

З метою заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_7 умисно, повторно, з корисливих мотивів, використавши довірливі стосунки з ОСОБА_9 , попросив її поповнити абонентські номери, які він вказав, перерахувати частину грошових у розмірі 6000 грн коштів на банківську картку № НОМЕР_4 , придбати для нього продукти харчування, що вона зробила, тобто розпорядився грошовими коштами, якими незаконно заволодів.

Такими протиправними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_5 було завдано збитків у розмірі 12059,00 грн.

За таких обставин дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

ІІ. Позиція сторін

На підтвердження пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.190 КК України стороною обвинувачення подано докази, які містилися в показаннях потерпілих, свідків, у письмових доказах, які безпосередньо досліджені судом у ході судового розгляду.

Виступаючи в судових дебатах, прокурор ОСОБА_4 вважала, що надані нею докази повністю доводять інкриміновані ОСОБА_7 вищевказані кримінальні правопорушення та просила суд призначити йому покарання за ч.2 ст.190 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Потерпілий ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином судовими викликами. Останній надавав суду заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку з тим, що він є жителем Житомирської області та не має змоги бути присутнім у судовому засіданні, наполягав на призначенні суворого покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 наполягав на призначенні суворого покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав, заперечивши свою причетність до вчинення злочинів, зазначив про вчинення таких протиправних дій ув`язненим ОСОБА_12 , з яким він перебував в одній камері і той користуався його телефонами.

По обставинах справи обвинувачений ОСОБА_7 показав суду, що дійсно у зазначений в обвинувальному акті час познайомився через мережу Інтернет, у Фейсбуці, з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , просив їх повідомити йому номери їхніх банківських карток для перерахування для нього грошових коштів його приятелями та тіткою для купівлі продуктів харчування, оскільки він утримується в слідчому ізоляторі і забезпечити себе такими продуктами сам не міг. Він мав у користуванні номери операторів НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , за допомогою яких спілкувався зі свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , з якими склалися приятельські стосунки До вчинення кримінальних правопорушень міг бути причетний ув`язнений ОСОБА_12 , з яким він перебував в одній камері та використовував його телефони. Про придбання причепа йому нічого не відомо.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_6 просила суд виправдати його за недоведеністю його участі у вчиненні злочинів з урахуванням показань обвинуваченого, оскільки до вчинення кримінальних правопорушень він непричетний.

IІІ. Докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження обставин кримінального провадження та їх оцінка судом

Відповідно до ст.94 КПК України кожен доказ повинен бути оцінений з точки зору належності, допустимості і достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

У ст.85 КПК України належність доказів відображає положення про те, що на підставі цих даних установлюється наявність чи відсутність фактів і обставин, які мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Відповідно до ст.86 КПК України допустимість доказів означає отримання фактичних даних у встановленому законом порядку.

Щодо ознаки достовірності доказів, то вона закладена у розумінні фактичних даних як правдивих відомостей. Під достатністю слід розуміти сукупність належних та допустимих фактичних даних, які у своїй єдності забезпечують відображення всіх елементів предмета доказування та приводять до висновку про доведеність (недоведеність) обставин кримінального провадження, тоді як критерій взаємопов`язаності слід розглядати з тієї позиції, що докази не повинні суперечити один одному чи створювати неоднозначне уявлення про ті чи інші факти.

На розгляд суду прокурором, на підтвердження висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_7 обвинувачення, надано такі докази:

потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що 18 вересня 2022 року, з метою придбання транспортного засобу - причепу, по оголошенню, розміщеному на платформі «ОЛХ», він зателефонував за вказаним у ньому номером. На дзвінок відповів чоловік та за допомогою мобільного додатку «Monobank», вони обумовили умови купівлі причепа. Як наслідок, він перерахував як передплату грошові кошти в сумі 6934 грн на картковий рахунок, який йому той повідомив. Наступного дня, 19 вересня 2022 року, до нього зателефонував чоловік та представився ОСОБА_11 , який здійснює доставку причепа та висловив вимогу про повний розрахунок. Будучи введеним в оману, маючи віру у добропорядності продавця, він за допомогою мобільного додатку «Monobank» здійснив переказ грошових коштів у розмірі 5125 грн на банківську картку в сумі 5125 грн. Надалі він не отримав причепа, телефонував на вказаний вище номер, де слухавку ніхто не брав або ж абонент знаходився поза зоною досяжності. Зрозумівши, що його ошукали і грошовимим коштами заволоділи, він звернувся до поліції.

12.01.2023 року ОСОБА_5 звернувся із заявою до поліції, в якій просив притягнути до кримінальної відповідальності особу, яка 12.09.2022 року шахрайським шляхом заволоділа належними його грошовими коштами в розмірі 12060 грн, під виглядом продажу причепа (а.с.156 тому № 1).

03.01.2023 року ОСОБА_10 звернувся із заявою до поліції, в якій просив притягнути до кримінальної відповідальності особу, яка 12.09.2022 року шахрайським шляхом заволоділа належними його грошовими коштами в розмірі 10700 грн, під виглядом продажу причепа, використавши платформу онлайн - оголошень «ОЛХ». Грошові кошти перераховувалися ним на банківську картку № НОМЕР_3 (а.с.155 тому № 1).

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що в 2021 році через мережу Інтернет (Фейсбук) познайомилася з чоловіком на ім`я ОСОБА_7 , з яким зав`язалася інтимна переписка. Згодом він попросив її повідомити йому номер належної їй банківської картки та оплатити рекламу про продаж причепу, який нібито належав його приятелю, в додатку «ОЛХ». Він здійснив переказ грошових коштів на її банківську картку, як оплату за рекламу та фото причепа для розміщення в оголошенні, а також для входу в обліковий запис надав дані електронної адреси, логін та пароль. Окрім цього, 12,13,18 та 19 вересня 2022 року він попереджав її про надходження на банківську картку грошових коштів та надав вказівку перерахувати частину на банківську картку на ім`я ОСОБА_8 , поповнити номери мобільних операторів та купити йому продукти харчування для передачі за місцем відбування покарання. Спілкування з ОСОБА_7 відбувалося шляхом СМС - повідомлень та телефонних дзвінків.

Свідок ОСОБА_8 повідомила, що являється дружиною ОСОБА_7 , з яким познайомилася у 2021 році через мережу Інтернет (Фейсбук). Відразу ж після знайомства той попросив її повідомив йому номер належної їй банківської картки нібито для власних потреб. Надалі після цього на її банківську картку від незнайомих осіб почали надходити грошові кошти, як в незначних розмірах, так і в розмірах більше 6000 грн. 12 вересня 2022 року до неї зателефонував ОСОБА_7 з номеру НОМЕР_6 та повідомив, що наступного дня на її банківську картку повинні надійти грошові кошти від його тітки. 13 вересня 2022 року на банківську картку дійсно надійшли грошові кошти в розмірі 8500 грн, які вона витратила на купівлю продуктів харчування, які передала в СІЗО для ОСОБА_7 , поповнення мобільних рахунків. 18 вересня 2022 року на її банківську картку знову надійшли грошові кошти в сумі 6000 грн від ОСОБА_9 , про що вона повідомила ОСОБА_7 . На теперішній час ОСОБА_7 являється її чоловіком, з яким укладено шлюб.

Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 підтвердили, що у 2021 році відбували покарання в одній камері в СІЗО з ОСОБА_7 та останній у їхній присутності користувався мобільним телефоном.Суті розмов, які той вів, вони не знають.

Свідок ОСОБА_12 повідомив, що перебував в одній камері в СІЗО з ОСОБА_7 та останній користувався мобільним телефоном. На яку тему той вів розмови і з ким, він не цікавився. Купівлею причепа цікавився не ОСОБА_7 , а він, через що спілкувався з цих підстав із ОСОБА_9 та ОСОБА_8

22.02.2023 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні камери, в якій відбував покарання ОСОБА_7 , а саме за місцезнаходження ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23» з метою виявлення та відшукання мобільних телефонів, сім- карт, банківських- карток, блокнотів з чорновимим записами (а.с.124 тому № 1).

27.02.2023 року проведено обшук у камері № 127 ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23», де утримувався ОСОБА_7 , який добровільно видав мобільний телефон з ІМЕІ: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 з сім карткою НОМЕР_9 , сім картку з невідомим номером, оскільки вона заблокована, а також блокнот коричневого кольору з записами, зошит у клітинку з записами номерів мобільних телефонів, номерів банківських рахунків, 3 аркуші паперу з чорновими записами карток та номерів телефонів, про що складено протокол обшуку від 27.02.2023 року, який досліджено судом (а.с.161 -168 тому № 1).

Протоколом тимчасового доступу до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю від 24.10.2022 та опису інформації підтверджено з`єднання абонентів мобільних операторів за абонентськими номерами, що належать потерпілим з номером НОМЕР_2 , який належав належним ОСОБА_7 (а.с. 100 тому № 1).

На а.с.180 - 181 тому № 1 наявний протокол огляду цифрового носія від 22.05.2023 року, з диском, під час якого зафіксовані абонентські з`єднання номерів телефонів НОМЕР_2 та НОМЕР_10 , перший з яких належить ОСОБА_7 , а другий свідку ОСОБА_9

28.03.2023року проведено огляд вилученого під час обшуку камери, де утримувався ОСОБА_7 мобільного телефону «К8» в корпусі чорного кольору та Сім - картки із написом « НОМЕР_11 » (а.с.182 - 188 тому № 1).

19.06.2023року проведено огляд вилученого під час обшуку в камері зошита, в якому наявні записи, серед яких: «ОСОБА_19 - НОМЕР_12 , НОМЕР_13 », «ОСОБА_18 НОМЕР_15», тощо, а такох зазначено номери банківських карток, про що складено протокол огляду від 19.06.2023 року, який досліджено судом ( а.с.189 - 193 тому № 1).

Відповідно до листа начальника ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23), ОСОБА_7 з 28.08.2022 року по 30.09.2022 утримувався в камері № 27. ОСОБА_16 з 12 по 20 вересня 2022 року утримувався в камері № 92, вибув 15.12.2022 року до ДУ «Харківська виправна колонія (№43). ОСОБА_12 з 12 по 31 жовтня 2022 року утримувався в камері № 125 (а.с.73 тому № 2).

21.05.2023року проведено огляд цифрового носія, де встановлено рух коштів по рахункам ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , зокрема, надходження коштів 12,13,18,19 вересня на рахунок ОСОБА_9 , грошових коштів від потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , частину з яких перераховано надалі на рахунок ОСОБА_8 , про що складено протокол огляду від 21.05.2023 року, який переглянуто судом (а.с.133 - 136, 155 - 157 тому № 2).

22.05.2023року проведено огляд цифрового носія з диском, під час якого зафіксовані абонентські з`єднання номерів телефону НОМЕР_2 та НОМЕР_14 , які належать ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (а.с.215 - 216 тому № 2).

Протокол огляду від 28.10.2022 року зафіксовано надходження грошових коштів від ОСОБА_5 на банківську картку належну ОСОБА_9 .

Зокрема, зафіксовано, що станом на 06 год 50 хв на картковому рахунку № НОМЕР_3 , який належав ОСОБА_9 знаходилося 0, 67 грн.

18.09.2022 року о 15 год 08 хв на вказаний рахунок від ОСОБА_5 надійшли грошові кошти в сумі 6900, 00 грн.

18.09.2022 року о 15 год 32 хв ОСОБА_9 з рахунку № НОМЕР_3 на картковий рахунок № НОМЕР_4 переведено 6030, 15 грн та на балансі картки залишилося 870, 52 грн.

19.09.2022 року о 12 год 27 хв на рахунок № НОМЕР_3 від ОСОБА_5 надійшли грошові кошти в сумі 5100, 00 грн, на балансі стало 5970, 52 грн. Після надходження цих коштів, цього ж дня о 15 год 11 хв та о 15 год 12 хв ОСОБА_9 розрахувалася карткою в магазині «МаркетОпт», який розташований за адресою: м.Полтава, вул. Дмитра Коряка, 3 на суму 3206,61 грн. О 18 год 26 хв ОСОБА_9 розрахувалася карткою в магазині косметики «Prostor», розташований по вул.Європейській, 104 в м.Полтаві. У період часу з 21 год 33 хв 19.09.2022 року по 22 год 43 хв 20.09.2022 року, згідно виписки про рух коштів, ОСОБА_9 використала залишок коштів, які надійшли від ОСОБА_5 шляхом оплати цифрових товарів, здійснення онлайн - покупок та поповнення мобільних рахунків, як оплату в Інтернет - магазинах та станом на 22 год 43 хв 20.09.2022 року баланс по її картці становив 1,19 грн (а.с.108 тому № 1).

19.06.2023 року проведено огляд цифрового носія, в ході якого встановлено, що номери операторів мобільного зв`язку, якими користувався ОСОБА_7 під час спілкування з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 працювали в межах місця знаходження ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23», яка розташована за адресою: м.Полтава, вул.Пушкіна, 91. Даними проведеного огляду підтверджено, що ОСОБА_9 належить банківська картка, емітована АТ КБ «Приватбанк» та має номер: НОМЕР_3 .

12 вересня 2022 року, о 10 год 46 хв, ОСОБА_10 за допомогою мобільного додатку «Raiffeisen Online» здійснив переказ у сумі 1100,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_3 , який належав ОСОБА_9 .

Надалі, 12 вересня 2022 року, об 11 год 20 хв ОСОБА_10 здійснив ще один переказ у сумі 1100 грн на картковий рахунок № НОМЕР_3 , належний ОСОБА_9 .

Наступного дня, 13 вересня 2022 року, о 09 год 39 хв ОСОБА_10 здійснив переказ на банківську картку № НОМЕР_3 , належну ОСОБА_9 у сумі 8500 грн.

13 вересня 2023 року ОСОБА_9 здійснила переказ грошових коштів на картку № НОМЕР_4 у сумі 8500 грн на картку, яка належала ОСОБА_8 .

Надалі, 18 вересня 2022 року, о 15 год 08 хв, ОСОБА_5 за допромогою додатку «Monobank» здійснив переказ у сумі 6934 грн на картковий рахунок № НОМЕР_4 , який належав ОСОБА_8

19 вересня о 12 год 27 хв, ОСОБА_5 здійснив ще один переказ у сумі 5125 грн на картковий рахунок № НОМЕР_3 , який належав ОСОБА_9

19 вересня 2023 року, у період часу з 15 год 11 хв до 15 год 12 тхв карткою, яка належала ОСОБА_9 та мала номер НОМЕР_3 здійснено два розрахунки в магазині «МаркетОпт», розташований за адресою: м.Полтава, вул. Дмитра Коряка, 3 в сумі 3206, 31 грн (а.с. 248 - 251 тому № 2).

Протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_9 від 27.12.2022, зафіксовано, що при відкритті «журналу дзвінків» маються дзвінки з номеру НОМЕР_5 , яким користувався ОСОБА_7 та смс - повідомлення з інших номерів, якими також користувався ОСОБА_7 , зокрема, з номера НОМЕР_6 . У галереї збережених світлин у папці «Месенджер» містяться фото з зображенням ОСОБА_7 та фото причепу синього кольору (а.с.109 - 110 тому № 1).

19.08.2023 року проведено слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_9 , яка показала, що через соціальну мережу «Фейсбук» познайомилася з ОСОБА_7 та той повідомив їй, що перебуває в СІЗО м.Полтави. Далі в ході спілкування він попросив її через наданий ним пароль здійснити вхід на сайт «ОLХ» та переслав фото причепа, які необхідно було там розмістити, як оголошення про його продаж, що вона і зробила, Крім цього, ОСОБА_7 попросив її повідомити йому номер належної їй банківської картки. Після цього на її рахунок надійшли грошові кошти в сумі 100 грн, за які вона оплатила оголошення на ««ОLХ». Далі ОСОБА_9 повідомила дані, які надав їй ОСОБА_7 для входу на сайт «ОLХ», а саме зареєстровано на ім`я: ОСОБА_17 (а.с.1-5 тому № 4).

Протоколом від 07.08.2023 року огляду мобільного телефону марки ОППО Рено лайт, який належав ОСОБА_8 встановлено та підтверджено факт спілкування ОСОБА_7 з нею, а саме розмови стосувалися інтимних стосунків, а також той просив поповнювати йому мобільні рахунки (а.с. 10 - 24 тому № 4).

ТОВ «ЄМАРКЕТ Україна» повідомило, що на платформі ОЛХ оголошень розміщувався обліковий запис за номером телефону, яким користувався ОСОБА_7 : НОМЕР_5 (а.с.28 - 34 тому № 4).

IV.Аналіз, оцінка доказів судом щодо обвинувачення ОСОБА_7 , яке визнано судом доведеним

Положення ст.94 КПК України передбачають, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета його вчинення.

Досліджуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_7 суд визнає кожний доказ належним, допустимим, достовірним, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення в справі.

З цих підстав суд знаходить неспроможними та такими, що суперечать доказам, дослідженим у судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо непричетності до вчинення шахрайських дій стосовно потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_10 .

Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 мав у користуванні номери операторів НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , за допомогою яких спілкувався зі свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

При цьому, в ході проведеного обшуку ці мобільні телефони вилучені безпосередньо в ОСОБА_7 , останній їх добровільно видав.

Будучи допитаними в суді, останні переконливо вказали саме на ОСОБА_7 , як на особу, з яким вони спілкувалися, він просив їх надавати дані банківських карток, неодноразово телефонував до них, повідомляв про продаж причепу, розміщення оголошень на платформі онлайн-оголошень «OLX».

Грошові перекази від потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_5 надходили на банківські картки ОСОБА_9 , яка надалі їх частину перерахувала на картку ОСОБА_8 за вказівкою саме ОСОБА_7 .

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в деталях повідомили суду на які потреби витратили грошові кшти, які надходили на їхні рахунки.

У судовому засіданні ОСОБА_7 повідомив суду, що до вчинення кримінальних правопорушень можливо причетний ОСОБА_12 .

Незважаючи на те, що останній підтвердив свою можливу причетність до вчинення шахрайських дій, які інкриміновані ОСОБА_7 , суд критично відноситься до його показань, оскільки вони не підтверджені матеріалами справи.

Доказами, наданими в розпорядження суду у дні вчинення кримінальних правпорушень не підтверджено факт перебування в одній камері ув`язнених ОСОБА_7 та ОСОБА_12 .

Тобто показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є незміннми, послідовними, узгоджуються з іншими доказами в справі.

З урахуванням досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення надано суду достатні та переконливі докази вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України

При прийнятті даного рішення суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011, відповідно до якої при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_7 неспроможними та суперечливими, суд розцінює його поведінку як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення та намаганням уникнути кримінальної відповідальності.

V.Мотиви щодо призначення покарання ОСОБА_7 щодо обвинувачення, яке визнано судом доведеним

Обставин, як пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Згідно ст.65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також прийняти до уваги те, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судом встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_7 вчинено нетяжкі кримінальні правопорушення, він є особою раніше судимою за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності громадян, має незняті та непогашені судимості, офіційно не працював, має на утриманні малолітню дитину, негативно характеризується за місцем відбування покарання, на обліку в лікаря - психіатра, - нарколога, - невролога не перебуває.

Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, їхню суспільну небезпечність, характеристику його особи, вік, майновий стан, поведінку як під час вчинення кримінальних правопорушень, так і після цього, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючої обставини, а тому приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.

VI.Мотиви інших рішень

Цивільні позови потерпілими в справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в справі відсутні.

З метою забезпечення належного виконання обвинуваченим ОСОБА_7 призначеного покарання, яке він зобов`язаний відбувати реально, уникнення ризиків, пов`язаних із незаконним впливом на потерпілих, ухиленням від суду та продовження ними злочинної діяльності, до набрання вироком законної сили, обраний стосовно них запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд залишає без змін.

Керуючисьст.ст. 373, 374 КПК, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 18.09.2023 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати із 22 лютого 2024 року.

Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 час відбутого ним покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 18.09.2023 року із 14 травня 2020 року по 22 лютого 2024 року, включно.

До набрання вироком законної сили обраний стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено через Октябрський районний суд м.Полтави до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо такускаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Судді: ОСОБА_1