Справа № 309/2132/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/334/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000231 щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст. 240 ч. 1 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна.

Накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на: - автомобіль марки «КрАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на піщано-гравійну суміш, яка знаходилась у кузові даного автомобіля, які залишено зберігати на арештмайданчику Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.

З матеріалів судового провадження вбачається, що старший слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000231 щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст. 240 ч. 1 КК України, звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, мотивуючи тим, що 17 квітня 2024 року, близько 17 години 48 хвилин, на спецлінію 102, надійшло повідомлення про те, що в АДРЕСА_1 , водій ОСОБА_5 за допомогою автомобіля марки «КрАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , перевозив піщано-гравійну суміш, без відповідних документів.

В ході ОМП автомобіль марки «КрАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено та поміщено на майданчик тимчасового тримання Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Вищезазначений автомобіль та піщано-гравійна суміш є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, тому згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

На підставі викладеного та у зв`язку з тим, що вищезазначений автомобіль та піщано-гравійна суміш є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а також те, що необхідно провести слідчі /розшукові/ дії, встановити походження даної суміші, провести ґрунтознавчу експертизу, однак в разі не накладення арешту їх необхідно негайно повернути згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, особі, у якої їх було вилучено, що може привести до втрати чи знищення речових доказів, старший слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно та просив його задовольнити.

Задовольняючи клопотання, в ухвалі слідчий суддя зазначив, що в даному випадку застосування арешту майна є необхідним, оскільки майно зазначене у клопотанні про арешт майна, є речовими доказами та з метою запобігання зникненню, втраті чи частковому знищенню речових доказів, прийшов до висновку про необхідність накласти арешт.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК та істотно порушує його вимоги, внаслідок чого підлягає скасуванню. Зазначає, що в даному конкретному випадку речовим доказом по справі є тільки піщано-гравійна суміш, яку він не видобував, а перевозив для підсипки дороги на с. Олександрівку Хустського району. Вважає, що суд формально підійшов до розгляду клопотання вказавши наявність ризиків втрати чи відчуження автомобіля і що саме автомобіль є необхідним для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні не взявши до уваги, що своєю ухвалою позбавив його можливості здійснювати весняно-польові роботи на належній землі.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на автомобіль марки «КРАЗ», р.н.з. НОМЕР_4 , який належить на праві власності ОСОБА_5 .

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, власника майна, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від учасників судового процесу клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Цим вимогам закону оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає не в повній мірі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Як вбачається з матеріалів судового провадження Хустським РУП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000231 від 18.04.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, що підтверджується Витягом з ЄРДР (а.к.п.3).

Постановою старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області від 18.04.2024 автомобіль марки Краз реєстраційний номер НОМЕР_1 та піщано гравійну суміш, яка знаходиться у кузові даного автомобіля, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000231 від 18.04.2024 (а.к.п.10).

У зв`язку з чим, апеляційний суд вважає необґрунтованими наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_5 доводи про те, що в даному конкретному випадку речовим доказом по справі є тільки піщано-гравійна суміш, яку він не видобував, а перевозив для підсипки дороги на с. Олександрівку, Хустського району.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що з метою збереження зазначеного майна та недопущення його втрати, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт тимчасово вилученого майна, яке визнано речовим доказом, є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.

Також колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки майна передбаченого ст. 98 КПК України, відповідно до тієї фабули, яка зазначена у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному проваджені, а також те, що на цій стадії потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна ОСОБА_5 .

У зв`язку з наведеним доводи апеляційної скарги про те, що суд формально підійшов до розгляду клопотання вказавши наявність ризиків втрати чи відчуження автомобіля і що саме автомобіль є необхідним для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні не взявши до уваги, що своєю ухвалою позбавив його можливості здійснювати весняно-польові роботи на належній землі, не ґрунтуються на вимогах закону та спростовуються матеріалами провадження та викладеними вище обставинами.

До того ж, всупереч доводів апеляційної скарги, у клопотанні слідчого, і в ухвалі слідчого судді зазначено мету та правові підстави для арешту вказаного вище майна. При цьому пряме чи побічне значення цього майна до обставин кримінального правопорушення, також є предметом перевірки під час досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучений автомобіль марки Краз реєстраційний номер НОМЕР_1 може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження №0000231 від 18.04.2024, а саме має значення доказу протиправної діяльності водія ОСОБА_5 .

У зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено відповідність цього майна критеріям визначеним у ст. 98 КПК України. З урахуванням наведеного слідчий суддя, всупереч доводам апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства»). Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Стаття 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забороняє будь-яке невиправдане втручання у право власності державних органів.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, застосований слідчим суддею арешт на речові докази - транспортний засіб марки «Краз», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою збереження речових доказів, власником якого є ОСОБА_5 , не виправдовує в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи та порушуватиме баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід частково задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_7 та накласти арешт на тимчасово вилучене 17.04.2024 в ході ОМП майно, а саме: транспортний засіб марки Краз реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , шляхом заборони розпорядження та відчуження цього майна.

Використання власником вказаного майна не спричинить досудовому розслідуванню процесуальних перешкод, однак забезпечить йому, як власнику, право користування ним.

На думку колегії суддів, такого виду обтяження буде достатньо для сприяння завданням арешту майна у кримінальному провадженні та відповідатиме вимогам охорони фундаментальних прав інших осіб. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, стороною захисту не надано та колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга власника майна ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.404,405,407, 412, 415, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2024 року - скасувати.

Клопотання старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000231, відомості про яке 18 квітня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «Краз», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_2 , з метою збереження речових доказів, шляхом заборони розпорядження та відчуження цього майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді