Справа № 196/606/24
№ провадження 1-кп/196/50/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року смт Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду смт Царичанка матеріали кримінального провадження № 0000893 від 03.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Царичанського районного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

На стадії досудового розслідування по даному кримінальному провадженню на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.04.2024 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 01 червня 2024 року, без визначення розміру застави.

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 27 липня 2024 року включно.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки ризики, які існували на момент обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, не зменшилися, перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з якими обвинувачений проходить військову службу, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши прокурора, думку обвинуваченого, його захисника, суд доходить наступних висновків.

При обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 судом було встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з урахування попередньої поведінки підозрюваного; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з якими підозрюваний проходить військову службу, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

У суду є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може не дотриматися покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України, є ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 cт. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що само по собі може стимулювати обвинуваченого до переховування від суду. Крім того, враховуючи вік обвинуваченого, стан здоров`я відсутність міцних соціальних зв`язків, не одружений, дітей немає, проживає не за місцем реєстрації, а також, будучи військовослужбовцем, він не буде обмежений у свободі пересування та комунікації з іншими особами, в тому числі із свідками у даному кримінальному провадженні, до такого ступеня, що зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Вищевказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слід врахувати також практику Європейського суду з прав людини. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд враховує, що дані обставини, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не припинили існувати; обставин, що свідчать про неможливість утримання його під вартою не встановлено.

З моменту постановлення ухвали про обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по цей час не змінились будь-які обставини та не зменшився ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 не буде переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з якими обвинувачений проходить військову службу, вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

На даній стадії процесу відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу - тримання під вартою на більш м`який.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання обвинуваченим покладених процесуальних обов`язків.

Суд при постановленні ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за необхідне не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_4 обвинувачуєтьсяу скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.402 КК України під час дії воєнного стану.

Враховуючи, що двохмісячний строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 27 липня 2024 року, судовий розгляд справи не закінчений і відсутні підстави для зміни на даній стадії процесу обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, то суд з урахуванням вищевикладених обставин вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів, тобто по 29 серпня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Керуючись статтями 176-177, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу обвинувачуваному за ч. 4 ст. 402 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, військовослужбовцю військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, в посаді солдата резерву 64 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 29 серпня 2024 року включно.

Копію ухвали направити до ІНФОРМАЦІЯ_2 для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії ухвали і в той же строк.

Повний текст ухвали оголошений 02.07.2024 о 14.30 год.

Суддя ОСОБА_1