Справа № 559/980/24
Провадження № 1-кп/559/179/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000107 від 12.02.2024 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ст.390-1 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з освітою 10 класів, особи з інвалідністю 2 групи, не судимого,

з участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , за згодою потерпілої ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, вчиненого 14.11.2023 та 15.11.2023 щодо співмешканки ОСОБА_8 , зокрема, постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24.11.2023 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт; - за вчинення домашнього насильства, вчиненого 14.10.2023 щодо неповнолітнього (малолітнього) ОСОБА_9 , зокрема, постановою Дубенського міськрайонного суду від 19.10.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу, розміром 170 гривень. У період дії рішення Дубенського міськрайонного суду від 18.01.2024 в справі №559/151/24 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , строком на 3 місяці з визначеними тимчасовими обмеженнями, а саме: заборони спілкування з ОСОБА_8 , заборони наближатися на відстань ближче 5 м до місця її перебування, заборони вести листування або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, з яким ОСОБА_3 ознайомлений 22.01.2024, та в той час, коли в Дубенському міськрайонному суді на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000001 (ЄРДР від 01.01.2024) по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, за фактами вчинення домашнього насильства 01.12.2023, 28.12.2023- 29.12.2023 та 01.01.2024-02.01.2024 щодо співмешканки ОСОБА_8 в присутності малолітньої дитини ОСОБА_6 , належних висновків для себе не зробив і за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , продовжив вчиняти систематичне домашнє насильство стосовно своєї співмешканки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в присутності малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, ОСОБА_3 29.01.2024 близько 23 год. 30 хв., перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зі співмешканкою ОСОБА_8 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що в квартирі знаходиться малолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив щодо співмешканки дії психологічного насильства, а саме: ображав її нецензурною лайкою, голосно кричав, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 та її малолітньому сину ОСОБА_6 психологічних страждань і погіршення якості життя, що виразилося у виникненні в ОСОБА_8 та малолітнього ОСОБА_6 побоювань за їх безпеку, спричинило емоційну напруженість і викликало негативні переживання останніх.

Також, ОСОБА_3 13.02.2024 близько 09 год. 00 хв., перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з співмешканкою ОСОБА_8 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив щодо останньої дії психологічного насильства, а сам: ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 психологічних страждань, погіршення якості життя, що виразилося у виникненні побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість та негативні переживання.

Продовжуючи свої систематичні дії, ОСОБА_3 , 17.02.2024 близько 18 год. 00 хв. перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зі співмешканкою ОСОБА_8 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що в квартирі знаходиться малолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив щодо співмешканки дії психологічного насильства, а саме: ображав її нецензурною лайкою, словесно принижував честь і гідність, голосно кричав, виганяв з квартири, що примусило ОСОБА_8 разом із малолітнім сином ОСОБА_6 залишити приміщення квартири. Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_6 і потерпілому ОСОБА_6 психологічних страждань і погіршення якості життя, що виразилося у виникненні в ОСОБА_6 і малолітнього ОСОБА_6 побоювань за їх безпеку, спричинило емоційну напруженість і викликало негативні переживання.

Також, ОСОБА_3 , 22.02.2024 близько 23 год. 30 хв., перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зі співмешканкою ОСОБА_8 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що в квартирі знаходиться малолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив щодо співмешканки ОСОБА_8 дії психологічного насильства, а саме: ображав її нецензурною лайкою, словесно принижував честь і гідність, погрожував фізичною розправою, голосно кричав, чим і погіршення якості життя, що виразилося у виникненні в ОСОБА_8 та малолітнього ОСОБА_6 побоювань за їх безпеку, спричинило емоційну напруженість і викликало негативні переживання.

ОСОБА_3 своїми діями, що виразилися у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 22.01.2024, будучи належним чином ознайомленим працівниками поліції під особистий підпис із рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18.01.2024 в справі №559/151/24, яким видано обмежувальний припис стосовно нього, строком на три місяці, з визначенням наступних тимчасових обмежень його прав як кривдника у виді заборон, зокрема: заборонити спілкування з ОСОБА_8 , заборонити наближатися на відстань ближче 5 метрів до місця перебування ОСОБА_8 , заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_8 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи, що згідно вказаного рішення суду йому заборонено протягом трьох місяців спілкуватися з ОСОБА_8 , наближатися ближче 5 метрів до місця перебування ОСОБА_8 та контактувати з нею у будь-який спосіб, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя із забезпечення виконання рішення суду, всупереч ч.4 ст.350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 29.01.2024 о 23 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив щодо ОСОБА_8 акт психологічного домашнього насильства, під час якого ображав останню нецензурною лайкою та висловлював погрози фізичною розправою, чим порушив вимоги обмежувального припису.

Крім цього, ОСОБА_3 , продовжуючи свій протиправний умисел, об`єднаний єдиним умислом, будучи належним чином ознайомленим із рішення Дубенського міськрайонного суду від 18.01.2024 у справі №559/151/24, яким щодо нього видано обмежувальний припис, усвідомлюючи зміст встановлених заборон, 13.02.2024 о 09 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняв щодо ОСОБА_8 акт психологічного домашнього насильства, під час якого ображав останню нецензурною лайкою та висловлював погрози фізичною розправою, чим порушив вимоги обмежувального припису.

Також, ОСОБА_3 17.02.2024 о 18 год. 00 хв., продовжуючи свій протиправний умисел, об`єднаний єдиним умислом, будучи належним чином ознайомленим із рішення Дубенського міськрайонного суду від 18.01.2024 в справі №559/151/24, яким щодо нього видано обмежувальний припис, усвідомлюючи зміст встановлених заборон, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняв щодо ОСОБА_8 акт психологічного домашнього насильства, під час якого ображав останню нецензурною лайкою, словесно принижував честь та гідність, кричав, висловлював у її адресу агресивну вимогу залишити місце проживання, чим порушив вимоги обмежувального припису.

Також, ОСОБА_3 22.02.2024 о 23 год. 30 хв., продовжуючи свій протиправний умисел, об`єднаний єдиним умислом, будучи належним чином ознайомленим із рішенням Дубенського міськрайонного суду від 18.01.2024 у справі №559/151/24, яким щодо нього видано обмежувальний припис, усвідомлюючи зміст встановлених заборон, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчиняв щодо ОСОБА_8 акт психологічного домашнього насильства, під час якого ображав останню нецензурною лайкою, кричав, словесно принижував честь і гідність, погрожував фізичною розправою, чим вкотре порушив вимоги обмежувального припису.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному невиконанні обмежувального припису, щодо якого такі заходи застосовані судом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України.

Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнав у повному обсязі, розкаюється в частині щодо сина, фактичні обставини справи не оспорює, все правильно вказано. Пояснив, що потерпіла його колишня цивільна дружина, прожили разом 11 років, а неповнолітні потерпілий його син, хоча він батьком у свідоцтві про народження не вказаний. Спочатку вони жили добре, а потім почалися скандали. Він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, штрафи сплатив. Вже два місці живуть окремо й все добре, з сином хотів би побачитися, а з ОСОБА_8 ні, в сину просив пробачення, що так себе поводив, а колишньої цивільної дружини ні, не буде і не хоче її бачити. Має намір змінитись, налагодити відносини з сином. Про рішення суду знав, поліція його повідомила про нього і про заборони. Попереджала, але він не виконував, бо не хотів жити і не спілкуватись. Вже висновки зробив, більше психологічного насильства над колишньою жінкою чи майбутніми жінками з його сторони не буде, а рішення суду поважатиме.

Потерпіла подала до суду заяву, що не бажає бути учасником процесу і просить розглядати справу без неї, будь-яких претензій до обвинуваченого не має, фактичні обставини не оспорює і при визначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Неповнолітній потерпілий не бажає бути учасником процесу, а матір повідомляє, що вже з кривдником живуть окремо. Щоб дитина не зазнавала повторної травматизації, то його підтримує представник головний спеціаліст Служби у справах дітей Дубенської міської ради, який також не оспорює фактичні обставини справи і погоджується з позицією прокурора.

За клопотанням прокурора, з урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, подальший судовий розгляд обмежено дослідженням документів, що характеризують особу ОСОБА_3 .

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст.126-1, 390-1 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином і кримінальним проступком. Також дані про особу винного, на якого згідно характеристики за місцем проживання від односельчан скарг не надходило, однак неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство над ОСОБА_8 та неповнолітнім ОСОБА_6 , в зв`язку з чим перебуває на інформаційному обліку в Дубенському РВП ГУНП в Рівненській області як особа-кривдник. На диспансерному обліку в лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства (а.с.68-72, 74, 78, 86-91). Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття стосовно епізодів з неповнолітнім потерпілим та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, що обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення особою повторно, вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини. Беручи все в сукупності, суд робить висновок, що необхідно призначити покарання у виді пробаційного нагляду, однак не мінімальним терміном.

Окрім того, за п.10 ч.1 ст.1, п.4 ч.1 ст. 24, ч.1,2, 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» направлення кривдника на проходження програми для кривдників є спеціальним заходом щодо протидії домашньому насильству терміном від 3 до 12 міс, суд має право направити на таку програму, а відповідальним суб`єктом за її виконання, організацію і забезпечення проходження кривдником є, зокрема, орган місцевого самоврядування. Оскільки суд призначає обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, то в інтересах потерпілих від цього злочину одночасно застосовує до ОСОБА_3 обмежувальні заходи згідно ст.91-1 КК України терміном на 3 місяці та направляє останнього на проходження програми для кривдників, організувати яку необхідно органу місцевого самоврядування за місцем проживання кривдника.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовано. Судові витрати відсутні. Питання речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.59-1, 126-1, 390-1 КК України, ст.100, 349, 366-371, 373-376, ч.15 ст.615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ст.390-1 КК України, та призначити покарання:

- за ст.126-1 КК України у виді пробаційного нагляду строком 2 (два) роки;

- за ст.390-1 КК України у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 остаточно призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком2 (два) роки.

На підставі ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підстав ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальні заходи строком на 3 (три) місяці:

1)заборонити проживати в місці спільного проживання з ОСОБА_8 ;

2)обмежити спілкування з дитиною ОСОБА_6 ;

3)заборонити листування, телефонні переговори, інші контакти через засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто або через третіх осіб із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ;

4)направити для проходження програми для кривдників у Дубенській міській раді.

Речовий доказ: диск із аудіо записом за 22.02.2024 залишити в матеріалах справи.

На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники мають право на отримання копії вироку. Прокурору, обвинуваченому, захиснику, представнику потерпілого повний текст вироку вручається в день проголошення його резолютивної частини в умовах дії воєнного стану згідно ч.15 ст.615 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1