Дата документу 26.02.2024Справа № 554/2335/22
Провадження № 1-кп/554/5/2024
В И Р О К

Іменем України

26 лютого 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі:

секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12

захисника ОСОБА_13

обвинуваченого ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0001147 по обвинуваченню

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, судимого

19 березня 2009 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення, висунутого ОСОБА_14 органами досудового розслідування відповідно до обвинувального акта, яке визнане судом не доведеним

1. В період часу з 20 години 19 листопада 2021 року до 02 години 20 листопада 2021 року, ОСОБА_14 перебував в м. Харкові, проспект Тракторобудівників, 2-а, де разом з малознайомим йому ОСОБА_15 вживали спирті напої.

2. В ході спільного розпиття спиртних напоїв під мостом за вказаною адресою у ОСОБА_14 , на ґрунті неприязних відносин, що раптово між ними виникли, виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_15 .

3. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , стоячи на ногах навпроти нього, діючи умисно, з метою подолання активного супротиву із боку потерпілого, утримуючи у правій руці скляну пляшку, умисно завдав йому не менше п`яти ударів по голові скляною пляшкою з-під горілки об`ємом 0,5 л, яка під час нанесення ударів розбилася, в результаті чого ОСОБА_15 став на коліна перед ОСОБА_14 , втрачаючи свідомість.

4. В цей час обвинувачений, з метою доведення свого злочинного наміру, спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому, суб`єктивно усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого злочинного діяння та бажаючи діяти саме таким чином, усвідомлюючи, що від його дій може наступити смерть потерпілого, з метою позбавлення життя останнього, продовжив наносити йому тілесні ушкодження, завдавши коліном правої ноги не менше одного удару в ділянку обличчя з правого боку надбрівної дуги, від якого останній впав на землю.

5. В результаті нанесених ОСОБА_14 ударів, ОСОБА_15 отримав тілесні ушкодження у вигляді: 37 забитих ран на голові, синець та два садна в ділянці правого лобного горба, два садна в лобній ділянці праворуч, руйнування хрящової частини лівої вушної раковини. Вказані множинні забиті рани, призвели до масивної крововтрати та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; синці та садна на голові мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

6. Причиною смерті ОСОБА_15 стали множинні забиті рани голови, які супроводжувалися кровотечею з них, що призвело до розвитку масивної крововтрати, яка і стала безпосередньою причиною смерті потерпілого.

7. Своїми умисними діями ОСОБА_14 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_15 , від яких останній помер на місці.

8. В подальшому, ОСОБА_14 , пересвідчившись, що ОСОБА_15 не дихає, взяв останнього обома руками за верхній одяг та відтягнув до водойми, де і залишив, довівши таким чином свій умисел до кінця, після чого з місця вчинення злочину пішов.

ІІ. Кваліфікація дій обвинуваченого органами досудового розслідування

9. Органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_14 кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

ІІІ. Релевантні джерела права

10. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

11. Звідси, лише сукупність усіх передбачених законом об`єктивних та суб`єктивних ознак складу злочину може бути підставою кримінальної відповідальності.

12. Частина 1 ст. 115 КК України передбачає кримінальну відповідальність за вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

13. Об`єктивна сторона вбивства характеризується наявністю трьох обов`язкових ознак: діяння, яке полягає в посяганні на життя іншої людини; наслідку у вигляді біологічної смерті потерпілого; причинного зв`язку між діянням та наслідком.

14. З суб`єктивної сторони стаття 115 КК передбачає відповідальність за умисне вбивство, тобто таке, коли особа розуміє, що здійснює посягання на життя іншої людини, передбачає, що наслідком її діяння буде (може бути) смерть потерпілого, і бажає (прямий умисел) чи свідомо допускає (непрямий, або евентуальний умисел) настання таких наслідків.

15. При вирішенні питання про відповідальність за умисне вбивство, необхідно обов`язково встановлювати мотив та мету діяння винної особи.

16. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

17. Водночас, виправдувальний вирок постановляється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 373 КПК України).

18. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

19. Особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим кодексом і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили (ч. ч. 1, 2 ст.17 КПК України).

20. При цьому ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

21. Водночас, застосовним за ч. 2 ст. 17 чинного КПК України стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульовано у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 06 грудня 1998 року, означає, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

22. У кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

23. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ст. 91 КПК України).

24. Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ст. 92 КПК України).

25. Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

26. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

27. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

28. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді (ст. 93 КПК України).

29. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ст. 86 КПК України).

30. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) (ст. 8 Конституції України, ст. 8 КПК України).

IV. Надані суду докази і їх оцінка

а) Показання обвинуваченого

31. Допитаний в ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_14 вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та показав, що 19 листопада 2021 року, вранці, він поїхав на роботу. Був одягнений в чорні куртку з капюшоном, шапку, штани та кросівки сірого кольору. Категорично ствердив, що куртка з помаранчевим підкладом йому не належить і її він не одягав. Після закінчення робочого дня він пішов на трамвайну зупинку та повернувся додому за місцем мешкання його цивільної дружини ОСОБА_16 , що в АДРЕСА_1 , де на той час він проживав. При цьому, по дорозі додому він зателефонував останній та сказав, щоб вона одягалась із донькою аби піти разом до супермаркету, на що остання погодилась. Коли вийшов з трамваю, близько о 17 год 30 хв, він спочатку підійшов до кіоску, в якому працювала мати його співмешканки ОСОБА_17 , що знаходився навпроти їх будинку, і якийсь час разом із останньою чекав на ОСОБА_16 з донькою. Коли та прийшла, вони придбали в кіоску фрукти та направилися до супермаркету, де купили продукти харчування, після чого всі разом, приблизно о 20 годині, повернулися додому. Наступного дня, 20 листопада 2021 року, він, як і зазвичай, зранку пішов на роботу. В той день, у зв`язку з дощовою погодою, вони працювали на полі до обіду, після чого ОСОБА_18 , роботодавець, відвіз їх на базу, де вони пообідали і він пішов на трамвайну зупинку, з якої трамваєм поїхав додому. Коли вже перебував у квартирі, йому зателефонував ОСОБА_18 та повідомив, що необхідно повернутися на роботу, на що він погодився і прибув туди. В подальшому, приблизно о 21 годині, його затримали працівники поліції, пред`явивши підозру у вчиненні умисного вбивства. При цьому вказав, що померлий ОСОБА_15 йому не знайомий та вперше він побачив його на фото вже в поліції. Зазначив також, що у місці, де був виявлений труп потерпілого, він ніколи не перебував. Категорично наголосив на своїй непричетності до скоєння інкримінованого йому злочину та просив його виправдати.

32. Стороною обвинувачення для доведення винуватості ОСОБА_14 у вчиненні умисного вбивства надані докази, які умовно поділяються на усні та письмові, до дослідження і аналізу яких переходить суд.

б) Усні докази

1. Показання потерпілого

33. Потерпілий ОСОБА_19 , який являється сином загиблого ОСОБА_15 , під час допиту в суді, показав, що про обставини вбивства останнього йому нічого не відомо. Про подію злочину та про смерть батька він дізнався від працівників правоохоронних органів в ході досудового розслідування кримінального провадження. Зазначив, що останні кілька років із батьком він практично не спілкувався, так як той вів аморальний спосіб життя та зловживав спиртними напоями. Неодноразово траплялися випадки, коли після розпиття спиртного в невідомому місці, ОСОБА_15 повертався додому побитим. Інколи він взагалі не повертався додому і де та з ким проводив свій час, йому не відомо.

2. Показання свідків

34. Допитані в ході судового розгляду кримінального провадження свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які являються сестрами обвинуваченого ОСОБА_14 , кожна окремо, показали, що їм відомий сам по собі факт того, що наразі останній обвинувачується в умисному вбивстві, однак жодних обставин цього злочину їм не відомо.

35. Свідок ОСОБА_22 під час допиту в суді, показав, що в один із днів 2021 року, коли він з товаришем йшов по проспекту Тракторобудівників в м. Харкові, поруч з місцем події злочину, до них під`їхав автомобіль патрульної поліції та поліцейські запропонували бути понятим, на що він погодився. Його відвезли до відділу поліції, де в його присутності був складений протокол затримання ОСОБА_14 і проведено особистий обшук останнього. Вказав, що все відбувалося зі згоди обвинуваченого та будь-яких скарг на дії працівників поліції останній не заявляв. Зазначив, що ОСОБА_14 під час його затримання повідомляв якісь обставини події злочину, але з огляду на значний проміжок часу, що минув, не зміг пригадати, що саме він повідомляв. Відповідаючи на поставлені прокурором питання, вказав, що затриманий зазначав, що він наніс удар пляшкою потерпілій особі.

36. Допитаний в ході судового розгляду справи свідок ОСОБА_18 , колишній однокласник ОСОБА_14 , а на час подій, про які йдеться в обвинувальному акті, його роботодавець, показав, що в 2021 році він випадково зустрівся з останнім та в ході розмови той попросив, щоб він взяв його на роботу, на що він надав свою згоду та працевлаштував у себе ОСОБА_14 . Останній з іншими працівниками працював в полі щоденно протягом світлого часу доби. В листопаді це приблизно до 16 години. Зазначив, що біля місця роботи наявні камери відеоспостереження, на яких зафіксовано, що 19 листопада 2021 року працівники, в тому числі ОСОБА_14 , поверталися додому о 16 год 32 хв та йшли в напрямку проспекту Тракторобудівників. При цьому, зі слів останнього, йому було відомо, що ОСОБА_14 залишався на ночівлю у когось із своїх товаришів за кожним разом у різних місцях. Одягнутий він був у плащову куртку темного кольору зі світлим підкладом. Вказав, що коли йому надіслали фото загиблого, він показав його працівникам, ніхто з яких не впізнав потерпілого. При цьому кожний із них зазначив, що особа загиблого нікому з них не відома. В той день була дощова погода, в зв`язку з чим він вирішив влаштувати співробітникам вихідний і вони готували разом м`ясо. Коли всі почали їсти, ОСОБА_14 тримався осторонь від них і не підходив. Він поцікавився у нього, що сталося, у відповідь на що той повідомив, що посварився з тестем, з яким у них і так були конфліктні стосунки, а тому в нього наразі поганий настрій, у зв`язку з чим він і сидить окремо. На той момент він не придав цьому ніякого значення. Зазначив, що особисто йому про обставини вбивства потерпілого нічого невідомо.

37. Свідок ОСОБА_23 , під час допиту в суді, показала, що знає ОСОБА_14 , як особу, що працювала з її покійним чоловіком. Підтвердила, що в день їх знайомства, 19 листопада 2021 року, ввечері, ОСОБА_14 був одягнений в куртку темного кольору з оранжевим підкладом. Однак, в подальшому, в листопаді 2021 року, після події, яка є предметом судового розгляду, коли вона зустріла обвинуваченого, він був одягнений «не по погоді» в іншу куртку темного кольору, яка до того ж була завеликою для нього. Потім вона дізналася, що ОСОБА_14 затримано та він перебуває за ґратами. Через якийсь час її з чоловіком запросила до себе співмешканка обвинуваченого - ОСОБА_24 , яка просила нічого не повідомляти працівникам поліції щодо подій, пов`язаних з ОСОБА_14 . При цьому зі слів свого покійного чоловіка їй відомо лише те, що ОСОБА_14 мешкав під мостом, де в нього стався конфлікт із якимсь чоловіком.

38. Допитані в ході судового розгляду справи свідки ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , кожен окремо, показали, що 19 листопада 2021 року вони спільно з ОСОБА_14 працювали приблизно до обіду. Потім у зв`язку із дощовою погодою їх начальник запропонував відпочити і відвіз на базу, аби вони зігрілися. Там вони випили по 100 г спиртного, ОСОБА_14 приготував шашлик. При цьому спочатку він був одягнений в теплу куртку темного кольору із підкладом рудого кольору, а в автомобілі, із-за того, що ця куртка була мокрою, він переодягнувся в іншу куртку темного кольору, демісезонну. В подальшому, ОСОБА_18 показав їм на телефоні фотокартку трупа чоловіка та запитав, чи відомий він їм. Вони всі відповіли, що не знають його. Коли це фото побачив ОСОБА_14 , то зблід та відійшов в сторону. Через якийсь час вони закінчили роботу, отримали заробітну плату, після чого розійшлися. Обвинувачений, ОСОБА_26 та ще один співробітник, який на цей час помер, пішли вперед та зайшли до мінімаркету, що по вул. Амосова біля буд. № 5, де випили каву. ОСОБА_25 з іншими працівниками зустріли їх біля магазину, де продається спиртне. Там вони випили ще по 100 г. ОСОБА_14 відмовився випивати та повідомив, що він пішов додому, до дружини. Свідок ОСОБА_26 показав, що обвинувачений пішов в напрямку проспекту Тракторобудівників. Водночас ОСОБА_25 зазначив, що той попрямував на тролейбусну зупинку, звідки поїхав в напрямку вул. Краснодарської в м. Харкові, як це він робить завжди. В подальшому, кожному з них зателефонував ОСОБА_18 та запропонував підзаробіток. Коли вони прийшли на роботу, працівники поліції відвезли їх до райвідділу. Кожний із названих свідків зазначив, що про обставини вбивства ОСОБА_15 , вчинення якого інкримінується ОСОБА_14 , йому не відомо і особа загиблого нікому із них не знайома.

39. Свідок ОСОБА_17 , яка являється матір`ю співмешканки обвинуваченого, під час допиту в суді показала, що 19 листопада 2021 року ОСОБА_14 , як зазвичай, зранку пішов на роботу, а ввечері повернувся додому. Близько о 17 год 30 хв він зайшов до магазину, що в АДРЕСА_1 , в якому вона на той час працювала, та повідомив, що він телефонував ОСОБА_16 , його співмешканці, та домовився, що остання з донькою прийдуть до нього і вони разом підуть до магазину «Клас». В очікуванні співмешканки обвинувачений протягом певного часу перебував поруч з нею, а потім, коли прийшли її донька з онукою, пішов з ними до названого ним магазину. Коли по закінченню робочого дня, приблизно о 20 годині, вона повернулася додому, ОСОБА_14 , який на той час жив з ними, її донька й онука, вже були вдома, звідки обвинувачений в той вечір більше нікуди не відлучався і ночувати залишився у них. Вказала, що вона обізнана з тим, що ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні умисного вбивства, однак ствердила, що в час, мова про який йде в обвинувальному акті, він весь час перебував з нею та/або з її донькою, і нікуди не відходив, а отже, не міг бути причетним до його скоєння. Зазначила, що з її чоловіком, батьком співмешканки ОСОБА_14 , у останнього спочатку стосунки були поганими, оскільки той не хотів, щоб обвинувачений жив з нею та був членом їхньої родини. Але згодом, особливо після 14 листопада 2021 року, тобто після святкування дня народження онуки, чоловік перестав заперечувати, щоб ОСОБА_14 залишався проживати у них в квартирі, що до цього часу той робив епізодично, тобто ночував тільки тоді, коли батько співмешканки працював у нічну зміну. Отже, в ніч з 19 на 20 листопада 2021 року, в ніч, коли, як тепер їй відомо, було вчинено вбивство потерпілого, ОСОБА_14 ночував у них в квартирі, з якої після 20 год і до ранку наступного дня, нікуди не відлучався.

40. Допитана в ході судового розгляду справи свідок ОСОБА_16 , яка являється співмешканкою обвинуваченого, показала, що 19 листопада 2021 року, близько 07 год 30 хв, ОСОБА_14 , як зазвичай, пішов на роботу. О 16 год 22 хв того ж дня він їй зателефонував та повідомив, що отримав заробітну плату, а тому запропонував піти до супермаркету «Клас», щоб зробити покупки, на що вона погодилась. Близько 17 год 24 хв він їй зателефонував знову та сказав, щоб вона з донькою виходила з будинку, так як він вже під`їхав, що вона і зробила. Вони з ним зустрілись, якийсь час разом перебували в магазині, що знаходився навпроти їх будинку, в якому працює її матір, ОСОБА_17 , а потім пішли до супермаркету. Спочатку зайшли до магазину «Humana», а потім і до супермаркету «Клас». Там вони придбали певні речі та продукти харчування і повернулися додому близько 20 години. Після цього ОСОБА_14 залишався вдома і за межі будинку не виходив. Наступного дня, 20 листопада 2021 року, останній так само, приблизно о 07 год 30 хв, пішов на роботу. Коли він ввечері повернувся додому, йому зателефонували та сказали, що необхідно повернутися на роботу нібито для того, щоб вивезти якісь ялинки, на що він погодився та пішов туди. Після цього ОСОБА_14 додому вже не повернувся. Пізніше їй зателефонували працівники поліції та повідомили, що останній підозрюється у вчиненні умисного вбивства. Категорично наголосила, що в ніч з 19 на 20 листопада 2021 року ОСОБА_14 знаходився вдома, звідки після 20 год нікуди не виходив, а тому не міг вчинити вбивство в цей час. Охарактеризувала обвинуваченого як особу не схильну не тільки до проявів жорстокості або насильства, а й до порушення будь-яких правил людського співжиття, категорично відкинувши його можливу причетність до вчинення такого злочину як умисне вбивство, що йому інкримінується.

41. Свідок ОСОБА_27 , батько ОСОБА_16 , під час допиту в суді показав, що знає ОСОБА_14 як співмешканця його доньки, проти чого він спочатку заперечував. Зазначив, що 14 листопада 2021 року, ОСОБА_14 разом з їх родиною був присутній у них в квартирі на дні народження його онуки. Він не заперечував проти присутності останнього на сімейному святі. Наголосив, що на свято ОСОБА_14 прийшов з квітами і подарунком, був пристойно одягнений і тверезий. Спиртного на святкуванні дня народження той не вживав. Із поведінки останнього під час спілкування з ним йому здалось, що той не схильний до вживання спиртного. Після цієї події ставлення до ОСОБА_14 у нього змінилось. Якщо раніше він був категорично проти стосунків його доньки з ОСОБА_14 , то відтоді такої категоричності він не проявляв. Не зміг чітко пригадати події вечора 19 листопада 2021 року, хоча спочатку, підглядаючи в записи принесені з собою на допит, стверджував, що в той день він був вихідним і знаходився вдома. Однак під час перехресного допиту зазначив, що того вечора він рано ліг відпочивати і не бачив, що до ранку відбувалося в їх квартирі, не виключивши при цьому, що ОСОБА_14 ночував ту ніч у них. Як і інші, допитані під час судового розгляду кримінального провадження свідки, зазначив, що про обставини вбивства потерпілого ОСОБА_15 йому нічого невідомо.

42. Аналізуючи показання потерпілого та свідків, які були безпосередньо сприйняті судом, суд звертає увагу на їх суперечливість між собою в частині, що стосується місцезнаходження обвинуваченого 19 та 20 листопада 2021 року, його стосунків з батьком співмешканки, одягу в який він був в ці дні одягнений, зокрема куртки, що, на переконання суду, є свідченням припущення. Однак, зміст показань кожного із наведених вище свідків та потерпілого дає підстави суду з категоричністю стверджувати про те, що ніхто із них очевидцем вказаного злочину не був і про обставини його вчинення обізнаний лише зі слів третіх осіб. Жоден із них не бачив обвинуваченого ні разом з потерпілим, якого ніхто із свідків не знає, ні біля або на місці скоєння злочину. Ніхто із цих свідків не бачив на обвинуваченому, його одязі або тілі будь-яких слідів, як то кров чи тілесні ушкодження, тощо, які б давали сторонньому спостерігачу або суду підстави стверджувати про його можливу причетність до скоєння злочину.

в) Письмові та речові докази

43. На підтвердження винуватості обвинуваченого стороною обвинувачення надані такі письмові докази:

44. витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (том 1 а. к. п. 242), із якого слідує, що 20 листопада 2021 року до ЄРДР за № 0001147 було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за фактом виявлення в цей же день, приблизно о 10 год 16 хв, під мостом у воді в м. Харкові по проспекту Тракторобудівників, буд. 2 трупа невідомого чоловіка з явними ознаками насильницької смерті;

45. протокол огляду від 20 листопада 2021 року (том 1 а. к. п. 244 - 246, том 2 а. к. п. 1 - 25), яким зафіксовано місце вчинення злочину, яким явилась відкрита ділянка місцевості, розміщена на відстані 14 м 40 см від кута будівлі «СТО 88», що в м. Харків, проспект Тракторобудівників, 2-а, яка представляє собою бетонний залізничний міст, який простягається перпендикулярно до річки, довжиною 22 м 90 см, висотою приблизно 3 м. Міст огороджений металевим парканом. На поверхні ґрунту виявлено труп чоловіка. Відстань від ніг до водоймища приблизно 2 м. Положення трупу: знаходиться на спині напівповернутий на лівий бік, голова повернута на лівий бік, руки зігнуті в ліктьових суглобах, під кутом приблизно 45 градусів, долоні зігнуті в фалангах пальців, ноги розвернуті та напівзігнуті в колінних суглобах. На поверхні одягу, а саме куртки в ділянці спини, рукавів, а також на поверхні брюк виявлено нашарування ґрунту (бруду). Одяг вологий, брудний. На обличчі та на передній поверхні тулуба при натисканні виявляються трупні плями світло-рожевого кольору. Температура трупу у зв`язку з його перебуванням у воді при вимірі становить +6 градусів. Відмічається мацерація долонь. Безпосередньо над лівою надбрівною дугою виявлено, щонайменше сім ран, в тім`яній правій та лівій скроневій ділянках та потиличній ділянці наявні щонайменше дванадцять ран аналогічного характеру. Дном рани є м`які тканини голови та кістки черепу, рани розміру 1х0,5 см до 4х1 см. Деякі рани мають розтрощені края. На лівому вусі виявлена рвана рана аналогічного характеру розміром 3,5х1 см. Також вбачаються припухлість м`яких тканин у проєкції вище зазначених ран. На волосяній частині голови, обличчя виявлено нашарування рідкої речовини бурого кольору. Будь-яких інших ушкоджень на доступних для огляду ділянках тіла не виявлено. На відстані 3 м 40 см від трупа та 1 м від моста на поверхні ґрунту виявлено фрагменти прозорого скла у кількості 3 шт., розмірами: перший - 8х4, другий 5х2, третій 15х10. На третьому фрагменті мається паперова наліпка з написом «VODKA», на якій наявні нашарування бурого кольору. На відстані 45 см на об`єкті ґрунту в напрямку бетонної поперечної опори виявлено шапку сірого кольору, яка на своїй поверхні має плями речовини бурого кольору неправильної форми 7х10 на відстані 35 см від неї в напрямку річки на поверхні ґрунту на листяному покриві виявлено плями крові неправильної форми 30х35 см. Безпосередньо в близькості до цієї плями РБК виявлено полімерний прозорий стакан, на внутрішній та зовнішній поверхні якого виявлено нашарування речовини бурого кольору. На відстані 10 см від центру плями в напрямку річки на поверхні листяного покриву виявлено порожнюю пачку з-під цигарок «Strong», на поверхні якої мається плями - нашарування РБК. На відстані 30 см від останнього об`єкта в напрямку річки на поверхні ґрунту виявлено гребінець довжиною приблизно 20 см із щіткою темного кольору з голубими вставками (жіночий), на поверхні якого мається пляма бурого кольору 3х1 см. На відстані 4 м 80 см від трупу та 1 м 10 см від поверхні ґрунту на поперечній бетонній опорі моста виявлено плями речовини бурого кольору у вигляді бризків довжиною приблизно 70х30 см. Бризки неправильної форми з зубчастими краями до верху. На відстані 1,50 м від бічної опори моста на бетонній поверхні виявлено матрас розміром 2х1 м, на поверхні якого розміщена різнокольорова подушка, покривало коричневого кольору, ковдра блакитного кольору із візерунком квітів рожевого кольору, фрагмент тканини темно-сірого кольору (волокно), ковдра жовто-зеленого кольору. На відстані 70 см від краю матрасу виявлено куртку темного кольору із помаранчевою підкладкою із нашаруванням бруду, на якій мається бірка з розміром S2 TM «MILESTONE». На відстані 2 м від трупу з одного боку та 1 м від поперечної бетонної опори на поверхні ґрунту виявлено порожню полімерну прозору пляшку із кришкою жовтого кольору, що має на своїй поверхні нашарування РБК. На відстані 90 см від останньої та 1 м 10 см від поперечної опори на ґрунті виявлені монети номіналом: 50 коп - 5 шт., 10 коп - 2 шт., 2 грн - 1 шт. Ліворуч від трупа на поверхні ґрунту виявлено порожню скляну пляшку з паперовою наліпкою «Apple CIDIR» класік», на верхній частині якої маються плями речовини бурого кольору. На відстані 90 см від трупа та 2,80 м від поперечної опори на поверхні листя, трави виявлено фрагмент скла верхньої частини прозорої пляшки довжиною близько 8 см;

46. висновок судово-медичної експертизи № 10-12/3186-С/21 від 19 січня 2022 року (том 1 а. к. п. 224 - 228), відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_15 встановлені такі тілесні ушкодження:

46.1. голови: 37 забитих ран на голові (рани пронумеровані довільно: рана № 1 в лобній ділянці ліворуч, на 1 см ліворуч від умовної серединної лінії та на 0,2 см вгору від ділянки проєкції лівої надбрівної дуги; рана № 2 в лобній ділянці ліворуч, на 1 см ліворуч від умовної серединної лінії та на 2 см вгору від ділянки проєкції лівої надбрівної дуги; рана № 3 в лобній ділянці ліворуч, на 2 см ліворуч від умовної серединної лінії та на 1 см вгору від ділянки проєкції лівої надбрівної дуги; рана № 4 на 6,5 см ліворуч від умовної серединної лінії та в проєкції зовнішнього краю лівої надбрівної дуги; рана № 5 на 3 см ліворуч від умовної серединної лінії в проекції лівого лобного горба; рана № 6 в лівій лобно-скроневій ділянці на 7 см ліворуч від умовної серединної лінії та 5 см вгору від проєкції лівої надбрівної дуги; рана № 7 на 0,8 см вниз від рани № 6 та 1 см правіше від неї; рана № 8 на 8 см ліворуч від сагітального шва та 4,5 см назад від рівня лівого лобного горба; рана № 9 на 1,5 см вгору від рівня рани № 8; рана № 10 на 0,5 см назад від рани № 9 та на її рівні; рана № 11 на 4 см ліворуч від сагітального шва та паралельно до нього, на 5 см назад від рівня проекції лівого лобного горба; рана № 12 на 5,5 см від ділянки проєкції сагітального шва та 4 см назад від рівня лівого лобного горба; рана № 13 на 2 см ліворуч від умовної серединної лінії та 1 см верх від рівня проєкції лівого лобного горба; рана № 14 на 2,5 см ліворуч від умовної серединної лінії та 1 см вгору від рівня проекції лівого лобного горба; рана № 15 паралельно до рани № 14 та на її рівні; рана № 16 по умовній серединній лінії та на рівні лобного горба; рана № 17 на 3 см праворуч від умовної серединної лінії та 1 см вгору від рівня проєкції правого лобного горба; рана № 18 на 4,5 см праворуч від умовної серединної лінії та 2 см вгору від рівня проєкції правого лобного горба; рана № 19 на 1 см праворуч від умовної серединної лінії та 6 см вгору від рівня проєкції правого лобного горба; рана № 20 на 6 см праворуч від умовної серединної лінії та 4 см вгору від рівня проєкції правого лобного горба; рана № 21 на 4 см праворуч від умовної серединної лінії та 7 см назад від рівня проєкції правого лобного горба; рана № 22 на 5 см ліворуч від сагітального шва та 6 см вперед від лівого тім`яного горба; рана № 23 на 3 см ліворуч від сагітального шва та 1,5 см вперед від лівого тім`яного горба; рана № 24 на 2 см ліворуч від задньої умовної серединної лінії на рівні лівого тім`яного горба; рана № 25 на 1 см ліворуч від задньої умовної серединної лінії та 1 см вниз від рівня проєкції лівого тім`яного горба; рана № 26 на 1,5 см праворуч від задньої умовної серединної лінії на рівні правого тім`яного горба; рана № 27 на 4,5 см праворуч від задньої умовної серединної лінії та 3 см вниз від рівня проєкції правого тім`яного горба; рана № 28 на 2 см праворуч від задньої умовної серединної лінії та 5,5 см вниз від рівня проекції правого тім`яного горба; рана № 29 на 4,5 см ліворуч від задньої умовної серединної лінії та 3 см вниз від проєкції лівого тім`яного горба; рана № 30 на 4 см ліворуч від задньої умовної серединної лінії та 3,5 см вниз від проєкції лівого тім`яного горба; рана № 31 на 3,5 см ліворуч від задньої умовної серединної лінії та 5,5 см вниз від проекції лівого тім`яного горба; рана № 32 на 5 см ліворуч від задньої умовної серединної лінії та 5,5 см вниз від проєкції лівого тім`яного горба; рана № 33 на 9,5 см ліворуч від задньої умовної серединної лінії та 1,5 см вниз від рівня проєкції лівого тім`яного горба; рана № 34 на 4,5 см ліворуч від задньої умовної серединної лінії та 2 см вниз від рівня проєкції зовнішнього потиличного горба; рана № 35 на 13 см вперед від задньої умовної серединної лінії та 4 см вгору від ділянки проєкції соскоподібного відростка лівої скроневої кістки; рана № 36 на 13 см вперед від задньої умовної серединної лінії та 3 см вгору від ділянки проєкції соскоподібного відростка лівої скроневої кістки; рана № 37 на 10 см вперед від задньої умовної серединної лінії на рівні соскоподібного відростка); синець та два садна в ділянці правого лобного горба, два садна в лобній ділянці праворуч, руйнування хрящової частини лівої вушної раковини;

46.2. кінцівок: 4 колоті рани на лівому передпліччі по променевій поверхні в середній третині та в лівій ліктьовій ямці в проєкції судин та одна колота рана в правій ліктьовій ямці в проєкції судин; множинні синці невизначеної форми на тильних поверхнях правої та лівої кисті.

46.3. Зазначені забиті рани утворились в результаті ударної дії тупого предмета (предметів), що, вірогідніше за все, мав подовжену форму, в ділянки голови відповідно до встановлених ран (не менше ніж 37 травматичних дій), індивідуальні особливості поверхні, що діяла, в ушкодженнях не відобразились, в термін - не більше 1-2 годин до настання смерті, на що вказує характер та морфологічні особливості ушкоджень при проведенні судово-гістологічної експертизи; і в цьому проміжку часу потерпілий міг самостійно ходити. Утворення цих ран від руки чи ноги людини малоймовірно.

46.4. Зазначені синці та садна на голові, синці на кистях утворились в результаті ударної дії тупих предметів (предмета), індивідуальні особливості поверхонь, що діяла, в ушкодженнях не відобразились, в термін - не більше 1-2 годин до настання смерті, на що вказує характер та морфологічні особливості ушкоджень, а також морфологічні особливості ушкоджень встановлені при проведенні судово-гістологічної експертизи; і в цьому проміжку часу потерпілий міг самостійно ходити. Утворення цих ран від дії руки чи ноги людини не виключається.

46.5. Вказані колоті рани на верхніх кінцівках утворились внаслідок дій предмета, що мав колючі властивості, індивідуальні особливості якого в ушкодженнях не відобразились, в термін - не менше 12-24 годин до настання смерті, на що вказує характер та морфологічні особливості ушкоджень при проведенні судово-гістологічної експертизи. Утворення цих ран від дії руки чи ноги людини є неможливим.

46.6. Вказані множинні забиті рани, що призвели до масивної крововтрати, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; синці та садна на голові, синці на кистях, колоті рани на верхніх кінцівках - ознаки легких тілесних ушкоджень.

46.7. Причиною смерті ОСОБА_15 стали множинні забиті рани голови, які супроводжувались кровотечею з них, що призвело до розвитку масивної крововтрати, яка і стала безпосередньою причиною смерті.

46.8. Враховуючи динаміку трупних явищ в ході огляду трупа на місці події та при експертизі трупа, можна припустити, що смерть ОСОБА_15 настала не менше 12 годин до огляду трупа на місці події.

46.9. Під час спричинення вказаних тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитись у будь-якому положенні та був обернений до нападника стороною тіла, відповідно до локалізації зазначених ушкоджень.

46.10. Утворення ушкоджень, встановлених на трупі, від удару власною рукою виключаться.

46.11. У крові та сечі трупа виявлений етиловий спирт в кількості: в крові - 3,17 ‰, в сечі - 2,93 ‰. Метиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлені;

47. висновок судово-медичної експертизи № 13/2535-С/21 від 22 листопада 2021 року (том 1 а. к. п. 230 - 231), відповідно до якого у надісланих маркованих об`єктах - «м`які покриви голови з крововиливом з лівої скроневої ділянки» та «м`які покриви голови з крововиливом з правої тім`яної ділянки» - вогнищеві деструктивні крововиливи зажиттєвого походження, без вираженої клітинної реакції. У «шкірі зі слідом ін`єкції на лівому передпліччі» - вогнищевий крововилив з ознаками реактивного запалення по периферії у вигляді лейкоцитарного вала та початком резорбтивних змін.

47.1. Дистонія інтрамуральних судин з дистрофією, вогнищами фрагментації гіпертрофованих кардіоміоцитів в набухлому міокарді. Деякі ознаки кардіоміопатії: фіброз строми міокарда без вираженого периваскулярного кардіосклерозу, осередки ліпоматозу строми, хаотичність розташування м`язових волокон.

47.2. В паренхімі печінки - осередкова гідропічна дистрофія гепатоцитів (по типу плям Краєвського). В легенях визначаються деякі ознаки розподільчого внутрішньо-судинного лейкоцитозу. Вогнищевий артеріонефросклероз. Склероз і гіаліноз артерії головного мозку, ознаки хронічної дисциркуляторної енцефалопатії. Нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів з переважанням венозного повнокров`я. Набряк головного мозку, строми внутрішніх органів;

48. висновок судово-медичної експертизи № 17-13/174-МКС/3186-С/21 від 22 листопада 2021 року (том 1 а. к. п. 233), згідно з яким при стереомікроскопічному дослідженні клаптя шкіри від трупа по краях, на кінцях і стінках рани, а також на шкірі в ділянці рани будь-яких сторонніх включень (текстильних волокон, деревини, скла і тому подібне) не виявлено;

49. висновок судово-медичної експертизи № 17-13/175-МКС/3186-С/21 від 22 листопада 2021 року (том 1 а. к. п. 234 - 235), відповідно до якого при контактно-дифузійному дослідженні клаптя шкіри від трупа включень заліза, міді, свинцю і нікелю не виявлено;

50. висновок судово-медичної експертизи № 17-13/176-МКС/3186-С/21 від 22 листопада 2021 року (том 1 а. к. п. 236 - 237), згідно якого забита рана на клапті шкіри від трупа утворилася від одноразової ударної дії якогось тупого твердого предмета, який мав довгасту форму та виражене ребро;

51. протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20 листопада 2021 року (том 2 а. к. п. 28 - 31), відповідно до якого ОСОБА_14 було затримано 20 листопада 2021 року о 22 годині на підставі ст. 208 КПК України. Під час проведення обшуку затриманого було виявлено та вилучено: мобільний кнопковий телефон «Самсунг GT-S5610», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 з карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 »; пару кросівок сірого кольору «Найк» з помаранчевими вставками та фрагментами бруду та два полімерні пакети; спортивні штани чорного кольору з подвійними полосами по боках; куртку чорного кольору з написом «Schoffel»; шапка чорного кольору з прінтом; кофта синього кольору з написом «D2»; зрізи нігтьових фаланг лівої та правої руки; змив на марлю з лівої та правої руки; зразок букального епітелію на ватну паличку;

52. протокол огляду від 21 листопада 2021 року (том 2 а. к. п. 33 - 34), яким зафіксовано факт проведення огляду на відкритій ділянці місцевості, що в м. Харків, проспект Тракторобудівників, 2-А, яка представляє собою бетонний міст, висотою близько 3 м, під яким протікає річка (Петренківське водосховище). На відстані 5 м від правого кінця моста мається скупчення бризків речовини бурого кольору в кількості 6 шт. Бризки складаються з головки та хвостової частини, при цьому головка знаходиться в нижній частині, а хвостові частини зверху, направлені в ліву сторону. Під нижньою частиною моста, на якій виявлені бризки речовини бурого кольору на відстані 3 м та 3,5 м від водойми знаходиться ґрунтова частина, вкрита опалим листям, на якому виявлена пляма речовини бурого кольору, максимальний розмір якої 30х40 см. При детальному огляді плями було виявлено під листям уламки прозорого скла з нашаруванням речовини бурого кольору у кількості 8 шт.;

53. довідку за результатами опитування із застосуванням поліграфа від 22 листопада 2021 року (том 2 а. к. п. 41 - 44), згідно якої в ході опитування із застосуванням поліграфа у ОСОБА_14 виявляються значимі фізіологічні реакції, які свідчать про те, що ОСОБА_14 володіє інформацією щодо обставин, пов`язаних із вбивством невстановленого чоловіка внаслідок того, що сам причетний до його вчинення.

53.1. В ході опитування із застосуванням поліграфа у ОСОБА_14 виявляються значимі фізіологічні реакції, які свідчать про те, що ОСОБА_14 раніше скоював кримінальні правопорушення, за які не поніс відповідальності: незаконно проникав до чужого житла, продавав наркотичні речовини.

53.2. В ході опитування із використанням поліграфа ОСОБА_14 поводив себе спокійно, не намагався протидіяти, відповідав щиро, але на деякі питання відповідав «ні» та мав значиму реакцію, так як міг не усвідомлювати деталі події через алкогольне сп`яніння в момент вчинення злочину. Після чотирнадцяти тестів організм об`єкта опитування був виснажений, внаслідок чого пред`явити інші тести не представилось можливим, але проведених тестів достатньо для визначення причетності ОСОБА_14 до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

53.3. Висновки мають вірогідний характер, повинні використовуватися ініціатором виключно в якості орієнтувальної інформації та не можуть розцінюватися в якості доказу, крім випадків, передбачених законодавством;

54. висновок судово-медичної експертизи № 15-12/1022-С/2021 від 08 грудня 2021 року (том 2 а. к. п. 50 - 51), відповідно до якого на двох марлевих тампонах-змивах з правої та лівої руки ОСОБА_14 слідів крові не виявлено;

55. висновок судово-медичної експертизи № 15-12/1021-С/2021 від 13 грудня 2021 року (том 2 а. к. п. 52 - 53), згідно якого у піднігтьовому вмісті з пальців правої та лівої руки підозрюваного ОСОБА_14 слідів крові не виявлено. Що стосується клітинного складу, то його походження за рахунок власного нігтьового ложе вважається найбільш імовірним. Дані про наявність клітин травматичного чужорідного епітелію не отримані;

56. висновки судово-медичної експертизи № 15-12/1020-С/2021 від 06 грудня 2021 року, № 15-12/1019-С/2021 від 06 грудня 2021 року, № 15-12/1018-С/2021 від 09 грудня 2021 року, № 15-12/1017-С/2021 від 09 грудня 2021 року (том 2 а. к. п. 54 - 58, 59 - 63, 64 - 69, 70 - 74), відповідно до яких на уламках скла, двох тампонах-змивах, вилучених під час проведення огляду місця події 20 листопада 2021 року в м. Харкові, проспект Тракторобудівників, 2-А, з поперечної опори, а також на дванадцяти уламках скла, вилучених під час проведення огляду місця події 21 листопада 2021 року, знайдені сліди крові людини, яким міг бути потерпілий ОСОБА_15 . Від ОСОБА_14 сліди крові у даних об`єктах походити не могли;

57. висновки судово-імунологічної експертизи № 14/700-С/21 від 01 грудня 2021 року, № 14/699-С/21 від 01 грудня 2021 року, № 14/701-С/21 09 грудня 2021 року, № 14/702-С/21 від 01 грудня 2021 року, № 14/697-С/21 від 02 грудня 2021 року, № 14/698-С/21 від 01 грудня 2021 року, № 14-712-С/21 від 03 грудня 2021 року, № 14/759-С/21 від 16 грудня 2021 року, № 14/760-С/21 від 21 грудня 2021 року (том 2 а. к. п. 75, 76, 77 - 78, 79, 80 - 81, 82 - 83, 84 - 85, 98, 99 - 100), згідно з якими на спортивних брюках підозрюваного ОСОБА_14 , на брюках, вилучених в ході огляду місця події, плям, схожих на кров, не знайдено; на кофті, шапці і куртці підозрюваного ОСОБА_14 , а також на куртці, вилученій в ході огляду місця події, на черевиках, вилучених в ході огляду місця події в АДРЕСА_3 , наявність крові не встановлена; на кросівках підозрюваного ОСОБА_14 знайдені незначні сліди крові людини, встановити групову належність якої не представляється можливим; на шапці, вилученій в ході огляду місця події, знайдена кров людини, походження якої від невідомого громадянина, віком приблизно 60-65 років не виключається. Від підозрюваного ОСОБА_14 ця кров виникнути не могла;

58. висновки судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-21/26440-Д від 20 грудня 2021 року, № СЕ-19/121/21/27066-Д від 09 грудня 2021 року, № СЕ-19/121-21/26439-Д від 01 грудня 2021 року, № СЕ-19/121-21/26205-Д від 26 листопада 2021 року, № СЕ-19/121-21/26441-Д від 02 грудня 2021 року (том 2 а. к. п. 86 - 91, 92 - 96, 101 - 106, 107 - 113, 119 - 121), відповідно до яких на порожній пачці з-під цигарок Strong з нашаруванням речовини бурого кольору та на поверхні гребінця, полімерного стакана, фрагменту пляшки розмірами близькими до 83х40 мм, виготовленого з прозорого скла, які було вилучено під час огляду місця події від 20 листопада 2021 року в м. Харкові, проспект Тракторобудівників, 2-А, слідів папілярних узорів не виявлено; на поверхні порожньої скляної пляшки з наліпкою з написом «Apple cidir класік» з нашаруванням речовини бурого кольору, вилученої під час огляду місця події від 20 листопада 2021 року в м. Харків, проспект Тракторобудівників, 2-А, слідів папілярних ліній не виявлено;

59. висновок судово-психіатричної експертизи № 675 від 29 грудня 2021 року (том 2 а. к. п. 122 - 124), згідно якого ОСОБА_14 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_14 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_14 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

60. висновок судово-медичної експертизи № 15-12/1072-С/2021/22 від 06 січня 2022 року (том 2 а. к. п. 125 - 128), відповідно до якого на фрагменті пляшки, вилученому під час проведення 20 листопада 2021 року огляду місця події в м. Харків, проспект Тракторобудівників, 2-А , слідів крові, потожирових виділень та ядровмістимих епітеліальних клітин не знайдено;

61. висновок судово-медичної експертизи № 15-12/1093-С/2021/22 від 08 січня 2022 (том 2 а. к. п. 129 - 134), згідно з яким на одноразовому полімерному стакані, вилученому під час проведення огляду місця події 20 листопада 2021 року в м. Харкові по проспекту Тракторобудівників, 2-а, знайдені сліди крові людини з домішкою потожирових виділень. При цитологічному дослідженні: статева приналежність крові не встановлена, у зв`язку з непридатністю клітинних елементів її у препаратах для діагностики статі; ядровмістимі епітеліальні клітини не знайдені. Враховуючи результати досліджень, можна припустити, що сліди у даному об`єкті могли походити від людини, яким міг бути потерпілий ОСОБА_15 . Від ОСОБА_14 сліди у даному об`єкті походити не могли;

62. протокол огляду від 23 лютого 2022 року (том 2 а. к. п. 142 - 144), яким зафіксовано факт огляду відеозапису з камер відеоспостереження, розташованих в супермаркеті «Клас», що в м. Харкові по проспекту Тракторобудівників, 128-в, зокрема відеофайлу загальною тривалістю 01 хв 34 с, у правому верхньому кутку на якому мається напис «19-11-2021 18:21:20», при перегляді якого встановлено, що всередину зазначеного приміщення «Клас» о 18:21:46 год зайшов ОСОБА_14 разом із своєю співмешканкою ОСОБА_16 та її донькою ОСОБА_28 . В подальшому, о 19:20:14 год останні вийшли із вказаному супермаркету «Клас»;

63. протокол пред`явлення трупа для впізнання від 06 грудня 2021 року (том 2 а. к. п. 145 - 147), відповідно до якого свідок ОСОБА_29 за загальними рисами обличчя, формою голови, носом, губами, вухами та бровами, оглянувши фото трупа, впізнала особу покійного, заявивши, що це труп ОСОБА_15 ;

64. протокол огляду від 08 грудня 2021 року (том 2 а. к. п. 150), яким зафіксовано факт проведення огляду в кімнаті АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено штани чорного кольору та черевики;

65. протокол обшуку від 13 січня 2022 року (том 2 а. к. п. 155 - 159), яким зафіксовано факт проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_14 в кв. АДРЕСА_1 , в ході якого будь-яких речей та предметів, зазначених в ухвалі суду про дозвіл на проведення обшуку, не виявлено та не вилучено;

66. протокол пред`явлення речей для впізнання від 07 лютого 2022 року (том 2 а. к. п. 168 - 169), згідно з яким свідок ОСОБА_18 впізнав за загальним виглядом, помаранчевими ставками всередині та на верхніх кишенях, заклепках на рукавах куртку, в якій ОСОБА_14 приходив на роботу.

V. Мотиви суду

67. Суд вважає, що центральне місце в будь-якій судовій системі займає переконання в тому, що необхідно підтримувати неупередженість суду. Це основний принцип, від якого залежать багато інших принципів та правил. Якщо суд не зможе зберегти свою гідність, відстоюючи цінності, які суспільство вважає життєво важливими, держава недовго буде мати правову систему, яка може пишатися своєю відданістю справедливості та істині, якою б вона не була і яка користується повагою суспільства, якому вона служить. Мета не може виправдовувати засоби. Зокрема, докази або обвинувальні вироки іноді можуть бути отримані занадто дорогою ціною. Це положення пояснює, чому суд наполягає на повазі індивідуальних прав та процесуальних гарантій в системі кримінального правосуддя. Суд вважає, що для сторони обвинувачення та сторони захисту були створені належні умови для змагальності та доведення перед судом своєї правової позиції, а сам судовий розгляд проведений чесно та справедливо.

68. При вирішенні цієї справи суд керується закріпленим у статті 8 Конституції України принципом Верховенства права, положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України про те, що, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенції) про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

69. У справі «Яременко проти України» від 12 червня 2008 року (п. 74) Європейський Суд з прав людини звернув увагу на те, що складовою справедливого судового розгляду є врахування якості доказів і, зокрема, того чи породжують обставини, за яких вони були отримані, будь-який сумнів щодо їхньої достовірності й точності. При тому, що питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується і, навпаки, збільшується, коли характер доказів не є вагомим, вони не є достовірними та точними.

70. У справі «Барбера, Мессеріо і Джабардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

71. Отже, суд може постановити обвинувальний вирок лише в тому випадку, коли винуватість обвинуваченої особи доведено поза розумним сумнівом.

72. За практикою Європейського суду з прав людини, національний суд має оцінити представлені йому докази і вагомість будь-яких доказів, які сторона хоче долучити до справи. Однак, Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод (рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 року).

73. При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суд повинен керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою, третьою, четвертою та п`ятою статті 17 КПК України, які передбачають, що:

73.1. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом (частина 2).

73.2. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом (частина 3).

73.3. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи (частина 4).

73.4. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою (частина 5).

74. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

75. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішенні має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

76. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

77. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

VI. Висновки суду

78. Підводячи підсумки під аналізом доказів, суд вважає, що при наявних доказах та за наявними встановленими обставинами і фактами визнати винуватим ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України неможливо, оскільки ні кожний із наданих стороною обвинувачення доказів окремо, ні всі вони разом в своїй сукупності не тільки не підтверджують, а, на переконання суду, навіть не вказують на причетність обвинуваченого до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення.

79. Констатуючи так, суд виходить з того, що на обвинуваченому не лежить обов`язок представляти виправдувальні докази, він має повне право обмежитися лише послабленням обвинувальних доказів. Досить, якщо він покаже, що обвинувальні докази не тільки не представляють достовірності, але навіть високу ймовірність.

80. Навпаки, держава в особі державного обвинувачення повинна доказати винність обвинуваченого. Всі сумніви у винності обвинуваченого тлумачаться на його користь.

81. Сторона захисту в судовому засіданні послідовно проводила думку про непричетність ОСОБА_14 до скоєння злочину шляхом надання відповідних доказів та приймаючи активну участь у дослідженні доказів і спростовуючи відповідні докази обвинувачення як такі, що не викривають у вчиненому правопорушенні обвинуваченого.

82. Зважаючи на тривалість розслідування та розгляд даного кримінального провадження і повне надання судом сторонам можливості обстоювати свої позиції і надавати докази, з огляду на відсутність доповнень до судового розгляду з їх боку, суд вважає, що наразі усунення неповноти досудового розслідування судом з власної ініціативи не видається можливим, з огляду також на засади безсторонності суду та змагальності сторін.

83. Колегія суддів, оцінюючи доводи сторін та представлені ними докази, дійшла таких висновків.

84. Виявлені на тілі трупа ОСОБА_15 тілесні ушкодження, вочевидь свідчать про його вбивство, відтак подія злочину не викликає сумнівів.

85. Органами досудового розслідування встановлені дата та час настання смерті ОСОБА_15 , приблизно з 20 год 19 листопада до 02 год 20 листопада 2021 року, що випливає з висновку судово-медичної експертизи № 10-12/3186-С/21 від 19 січня 2022 року (том 1 а. к. п. 224 - 228), відповідно до якого смерть ОСОБА_15 настала не менше 12 годин до огляду трупа на місці події та протоколу огляду місця події від 20 листопада 2021 року, який було проведено з 11 до 16 год. До настання смерті протягом 1-2 год потерпілий міг самостійно ходити (том 1 а. к. п. 244-246; пункти 46.3, 46.4 та 46.5 цього вироку). Отже, смерть потерпілого могла наступити приблизно о 21 год 19 листопада 2021 року.

86. Судом в ході розгляду кримінального провадження, що слідує із наведених вище доказів (див. пункти 39-42 вироку), встановлено, що в цей час, а саме з 20 год 19 листопада 2021 року до 07 год 30 хв 20 листопада 2021 року, обвинувачений ОСОБА_14 знаходився вдома у своєї співмешканки ОСОБА_16 , звідки нікуди не виходив.

87. При дослідженні трупу було встановлено, що забиті рани на голові трупу ОСОБА_15 утворились в результаті ударної дії тупого предмета (предметів), що, вірогідніше за все, мав подовжену форму, індивідуальні ознаки якого не відобразились; синці та садна на голові, синці на кистях утворились в результаті ударної дії тупих предметів (предмета), індивідуальні ознаки яких не відобразились; колоті рани на верхніх кінцівках утворились внаслідок дій предмета, що мав колючі властивості, індивідуальні особливості якого в ушкодженнях не відобразились (див. пункти 46.3, 46.4 та 46.5 цього вироку).

88. Суд зазначає, що виходячи з вказано висновку експерта предмет (предмети), яким(и) були заподіяні тілесні ушкодження потерпілому, стороною обвинувачення не встановлений, а тому констатація в обвинувальному акті про заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому скляною пляшкою, на переконання суду, є лише припущенням, яке судом не може братися до уваги.

89. Крім того, із ОСОБА_14 не було проведено слідчого експерименту, останній офіційно не вказував місце пригоди та маршрути руху туди. Ця інформація не перевірялась і за даними камер відеоспостереження. Не вжив орган слідства і спроб хоча б встановити та допитати осіб, які могли бачити на місці події або поруч з нею чи під час руху в напрямку до неї або звідти обвинуваченого.

90. На місці події також не було виявлено жодних слідів, які б вказували на попередню присутність там ОСОБА_14 . Жодних речей та слідів останнього там виявлено не було. Його детальна та достовірна локація за даними мобільних терміналів у вказаному місці слідством у визначеному законом порядку не встановлена. Матеріали справи не містять відомостей про витребування таких відомостей за ухвалами слідчих суддів від операторів мобільного зв`язку, даних радіорозвідки, відповідних експертних досліджень. Орган слідства, навіть, не спромігся отримати, проаналізувати та належним чином перевірити, в тому числі шляхом тимчасових доступів, запитів, допиту свідків, а також усіх його телефонних з`єднань протягом 19-20 листопада 2021 року.

91. В обвинуваченого ОСОБА_14 при собі, на його одязі та під час обшуку житла не виявлено слідів його перебування у місці виявлення трупу, тобто на місці скоєння злочину. Відомості про ретельне дослідження взуття (підошв) та одягу ОСОБА_14 відсутні. З підошв його взуття, як і з місця події злочину, не вилучались мікросліди та зразки ґрунту для відповідних порівняльних аналізів. Через це будь-які експерті дослідження в ході досудового розслідування не проводились.

92. Отже, будь-які докази зв`язку ОСОБА_14 з місцем виявлення трупа ОСОБА_15 та шляхами руху туди відсутні.

93. Жодних альтернативних показанням обвинуваченого ОСОБА_14 доказів перебування його у себе вдома ввечері 19 листопада 2021 року в той час, коли було вчинено умисне вбивство потерпілого, що підтверджують і допитані в суді свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , суду не представлено, як не спростоване і його твердження, що потерпілого ОСОБА_15 він не знає, з ним не знайомий, ніколи його не бачив та не спілкувався з ним, що виключає наявність у обвинуваченого мотиву для вчинення умисного вбивства потерпілого, тобто внутрішнього спонукання, яке є рушійною силою кримінально караного вчинку людини, яке визначає його зміст і допомагає більш глибоко розкрити психічне ставлення особи до вчиненого. Мотив дозволяє визначити, чому особа вчинила злочин.

94. Органами досудового розслідування мотив вчинення, інкримінованого ОСОБА_14 злочину не встановлювався і не досліджувався та і сам факт його наявності ні в обвинувальному акті, ні прокурором в суді, навіть, не констатувався, що, на переконання суду, також свідчить про встановлення фактичних обставин справи в обвинувальному акті на припущеннях.

95. Між тим, з викладених в обвинувальному акті фактичних обставин слідує, що нібито в ході спільного розпиття спиртних напоїв під мостом у ОСОБА_14 , на ґрунті неприязних відносин, що раптово між ними виникли, виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_15 . Далі в деталях з елементами «детективного жанру» викладені обставини побиття потерпілого та заподіяння йому тілесних ушкоджень, що потягли за собою його смерть:

95.1. « ОСОБА_14 , стоячи на ногах навпроти потерпілого, діючи умисно, з метою подолання активного супротиву з його боку, утримуючи у правій руці скляну пляшку, умисно завдав йому нею не менше п`яти ударів по голові, яка під час нанесення ударів розбилася, в результаті чого ОСОБА_15 став на коліна перед ОСОБА_14 , втрачаючи свідомість.

95.2. В цей час обвинувачений, з метою доведення свого злочинного наміру, спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому, суб`єктивно усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого злочинного діяння та бажаючи діяти саме таким чином, усвідомлюючи, що від його дій може наступити смерть потерпілого, з метою позбавлення життя останнього, продовжив наносити йому тілесні ушкодження, завдавши коліном правої ноги не менше одного удару в ділянку обличчя з правого боку надбрівної дуги, від якого останній впав на землю.

95.3. В подальшому, ОСОБА_14 , пересвідчившись, що ОСОБА_15 не дихає, взяв останнього обома руками за верхній одяг та відтягнув до водойми, де і залишив, довівши таким чином свій умисел до кінця, після чого з місця вчинення злочину пішов».

96. З досліджених судом доказів такі обставини побиття потерпілого та заподіяння йому тілесних ушкоджень не тільки не випливають, а в них відсутні, навіть, натяки на подібне. На це не вказав жоден із допитаних судом свідків. Висновки досліджених судом експертиз не вказують на те, що саме скляною пляшкою були заподіяні ці тілесні ушкодження, не виключаючи її при цьому як твердий предмет, яким вони могли бути заподіяні. Але ж жоден висновок експерта або показання свідків не вказують на механізм і спосіб заподіяння тілесних ушкоджень, розташування та поведінку при цьому учасників конфлікту, тощо.

97. Ці обставини категорично заперечив ОСОБА_14 , зазначивши, що він не тільки не розпивав спиртних напоїв з потерпілим в час, коли було вчинене умисне вбивство останнього, а й не перебував з ним там у той час, оскільки з ним не знайомий і його не знає.

98. Аналіз змісту обставин вбивства потерпілого, викладених в обвинувальному акті, на переконання суду, може свідчити лише про їх вигаданість, оскільки обвинувачений, з яким не проводився слідчий експеримент, про це не свідчив, а отже опис обставин події, а також викладення причин її виникнення, зроблений не з його слів. З достовірністю суд констатує, що сторона обвинувачення не могла зробити це зі слів потерпілого, оскільки огляд події проводився вже після його смерті. Стороною обвинувачення не встановлено жодного очевидця події злочину, який би міг підтвердити це в суді. Про безумовну вигаданість обставин вбивства потерпілого, на переконання суду, свідчить і констатація в обвинувальному висновку ствердження про те, що обвинувачений після настання смерті потерпілого перемістив шляхом волочіння його труп в інше місце на певну відстань. Така констатація спростовується як протоколом огляду місця події, під час проведення якого слідів волочіння не було виявлено, так і відсутністю будь-яких інших доказів, які б це підтверджували.

99. Отже, наведене поза розумним сумнівом дає підстави суду констатувати про встановлення в ході розгляду справи факту викладення стороною обвинувачення в обвинувальному акті обставин вчинення злочину виключно на припущеннях.

100. Аналізуючи наведене, суд звертає увагу на очевидну вигаданість окремих обставин, викладених в обвинувальному акті. Зокрема, прокурором не надано жодного доказу, який би підтверджував факт знайомства обвинуваченого з потерпілим, спільного перебування їх у місці, де був вчинений злочин та спільного розпивання там спиртних напоїв або будь де в іншому місці, де б їх могли бачити сторонні особи, які б це підтвердили. Про це лише констатується ініціатором викладення обставин в обвинувальному акті і категорично заперечується обвинуваченим в суді. Будь-які докази, які б спростовували твердження ОСОБА_14 про не перебування його на місці скоєння злочину, коли там було вчинено вбивство, стороною обвинувачення не надано.

101. Отже, на переконання суду, така констатація наведених фактів в обвинувальному акті його автором, є лише припущенням, яке не ґрунтується на доказах, а тому в силу вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України судом не може братись до уваги.

102. При цьому суд враховує також, що у ОСОБА_14 не виявлено жодних тілесних ушкоджень, характерних для бійки із ОСОБА_15 , яка могла мати місце, де був виявлений його труп, на що вказує обстановка на місці виявлення трупу останнього та характер тілесних ушкоджень виявлених на його тілі.

103. Із дослідженого судом протоколу огляду місця події від 20 листопада 2021 року (том 1 а. к. п. 244 - 246, том 2 а. к. п. 1 - 25) та встановлених судом обставин слідує, що потерпілий являється безхатьком, а місцем його проживання могло бути місце вчинення щодо нього злочину, про що свідчить обстановка на місці виявлення його трупу - наявність матрасів та відповідної для умов виявлення білизни для спання, інших речей, які свідчать про існування там людини, якій властивий такий спосіб життя.

104. Отже, зважаючи на це, а також на спосіб життя, який вів потерпілий, до місця його мешкання мали доступ невизначена кількість осіб, як мешканців м. Харкова, так і гостей міста, а не тільки обвинувачений, доказів перебування якого там будь-коли, а не тільки в час вчинення злочину, стороною обвинувачення суду не надано.

105. Виявлення на місці події при проведенні огляду великої кількості плям крові, слідів перебування там невизначеної кількості осіб, предметів, які могли бути знаряддям заподіяння потерпілому великої кількості тілесних ушкоджень, виявлених на його трупі, з залишками слідів крові, на переконання суду, свідчить про те, що на особі, причетній до вбивства потерпілого, її одязі та взутті не могло не залишитись як слідів боротьби з останнім, так і крові.

106. Однак, як слідує з досліджених судом доказів, наданих прокурором, ні на одязі, ні на взутті обвинуваченого, ні в його піднігтьовому вмістимому або в змивах з долоней його рук, слідів крові, яка б могла походити від потерпілого, не виявлено.

107. На його руках і тілі не виявлено ніяких тілесних ушкоджень, які б могли свідчити про боротьбу з кимсь або про використання знарядь для заподіяння тілесних ушкоджень, в даному випадку скляної пляшки, залишки якої зі слідами крові, в тому числі й з гострими краями, були виявлені під час огляду місця події, що також, на переконання суду, вказує на його непричетність до скоєння цього злочину.

108. Ніяких слідів, які б вказували на причетність обвинуваченого до інкримінованого йому вбивства, не виявлено також і під час обшуку за місцем проживання останнього, про що свідчить протокол обшуку, який був досліджений в суді.

109. Оцінюючи наданий прокурором як доказ причетності обвинуваченого до скоєння інкримінованого йому злочину протокол пред`явлення речей для впізнання від 07 лютого 2022 року (том 2 а. к. п. 168 - 169), згідно з яким свідок ОСОБА_18 впізнав за загальним виглядом, помаранчевими вставками всередині та на верхніх кишенях, заклепках на рукавах куртку, як таку, що належить ОСОБА_14 та в якій він нібито приходив на роботу і яка була виявлена під час огляду місця події 20 листопада 2021 року (том 1 а. к. п. 244 - 246, том 2 а. к. п. 1 - 25), суд розцінює це як припущення сторони обвинувачення, яке на інших доказах не ґрунтується.

110. При цьому суд виходить з того, що свідок ОСОБА_18 на будь-які інші індивідуальні ознаки куртки, які б могли свідчити про її належність обвинуваченому під час проведення впізнання не вказував.

111. Належність цієї куртки йому категорично заперечив обвинувачений. Будь-яких доказів, які б спростовували його твердження, прокурором суду не надано. Дослідженими ж безпосередньо в суді доказами належність цієї куртки останньому не встановлено, а, навпаки, спростовано.

112. Зокрема, відповідно до протоколу затримання ОСОБА_14 , він був одягнутий в куртку чорного кольору з написом «Schoffel» (том 2 а. к. п. 28 - 31). В цій же куртці він був одягнений і напередодні, тобто 19 листопада 2021 року, коли повертався додому та заходив в магазин для здійснення покупок разом зі своєю співмешканкою, що підтверджується протоколом огляду від 23 лютого 2022 року (том 2 а. к. п. 142 - 144), яким зафіксовано факт огляду відеозапису з камер відеоспостереження, розташованих в супермаркеті «Клас», що в м. Харкові по проспекту Тракторобудівників, 128-в, які були переглянуті в суді та на яких чітко проглядається, що куртка, в яку він був одягнений, має темний колір та на ній відсутні будь-які вставки іншого кольору.

113. В ході досудового розслідування будь-яких досліджень, як то проведення відповідних судових експертиз, допиту свідків, вилучення документів, які б підтверджували факт придбання, володіння та користування цією курткою обвинуваченим, тощо не проводилось і прокурором докази належності цієї куртки саме обвинуваченому суду не надавались.

114. Отже, зважаючи на обставини, за яких її було виявлено, спосіб життя, яке вів потерпілий, та доступність до місця його перебування як безхатька невизначеного кола осіб, суд вважає, що вона могла належати як самому потерпілому, так і будь-якій іншій сторонній особі, а не обвинуваченому, доказів чого прокурором суду не надано.

115. Оскільки безперечних доказів належності цієї куртки ОСОБА_14 прокурором суду не надано, то суд розцінює факт такого ствердження прокурором, а наведені прокурором докази її належності обвинуваченому, які були досліджені в суді, як припущення, яке відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України не може бути прийняте судом до уваги, а відтак і належним та допустимим доказом вини обвинуваченого.

116. Лише як припущення сторони обвинувачення на причетність ОСОБА_14 до скоєння інкримінованого йому злочину суд розцінює і надану прокурором довідку за результатами його опитування із застосуванням поліграфа від 22 листопада 2021 року (том 2 а. к. п. 41 - 44), зміст якої нібито свідчить про його обізнаність про обставини вбивства та можливу участь у його скоєнні.

117. При цьому суд виходить з того, що відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

118. За визначенням - поліграф (детектор брехні) є різновидом психофізіологічної апаратури і являє собою комплексну багатоканальну апаратну методику реєстрації змін психофізіологічних реакцій людини у відповідь на пред`явлення за спеціальною схемою певних психологічних стимулів; аналіз інформації, отриманої від людини в процесі опитування за допомогою поліграфа, як стверджується, дає змогу одержувати необхідну орієнтувальну інформацію та виявляти ту, яку людина приховує.

119. Відповідно до Закону «Про судову експертизу», результати використання поліграфа набувають доказової сили тільки у рамках призначеної судової експертизи.

120. Також, положеннями чинного кримінального процесуального законодавства не передбачена можливість перевірки правдивості показань особи, в тому числі обвинуваченого, із застосуванням поліграфа («детектора брехні») або прийняття судом в якості доказу отриманих таким чином відомостей, які носять орієнтовний характер.

121. При цьому суд також враховує, що стороною обвинувачення не надано доказів, що особа яка залучалася для проведення дослідження/опитування за допомогою комп`ютерного поліграфа - «поліграфолог» має відповідну кваліфікацію та включена до реєстру атестованих судових експертів; опитування за допомогою комп`ютерного поліграфа можливе лише в межах проведення психологічної експертизи, із метою одержання орієнтовної інформації та його результати, не можуть використовуватися у процесі доказування та самостійного визначення не мають, лише у сукупності з іншими доказами; використання під час досудового слідства комп`ютерного поліграфа та надання суду його результатів порушує принцип безпосередності у сприйнятті судом доказів, передбачений ст. 23 КПК України; достовірність показань особи є предметом оцінки виключно суду; опитування з використанням комп`ютерного поліграфа не є джерелом доказів; перевірка показань особи за допомогою комп`ютерного поліграфа не є різновидом судових експертиз, окрім того, відсутній нормативно-правовий документ, який би регулював проведення такої експертизи, висновок поліграфолога не є висновком експерта чи документом у розумінні КПК; участь особи психофізіологічного дослідження з використанням комп`ютерного поліграфа має бути добровільною та добровільна участь такої особи має бути належним чином підтверджена; використання поліграфа як джерела інформації про особу можливо лише у вузькому професійному колі.

122. Аналіз змісту обвинувального акту і доказів, наданих стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_14 , які були предметом дослідження в суді, на переконання суду, свідчить про їх абстрагованість та незалежність одне від одного, а отже дає підстави суду прийти до висновку, що фактичні обставини в обвинувальному акті викладені на припущеннях.

123. Таким чином, викладене дає підстави суду констатувати, що факт вчинення умисного вбивства потерпілого ОСОБА_15 мав місце, але не за обставин, викладених в обвинувальному акті, факт чого не підтверджується наданими стороною обвинувачення та дослідженими в суді доказами, які б поза розумним сумнівом підтверджували причетність обвинуваченого ОСОБА_14 до його вчинення.

124. Надані стороною обвинувачення докази поза розумним сумнівом не доводять, що кримінальне правопорушення, вчинення якого інкримінується обвинуваченому, вчинено саме ним і саме за таких обставин, як про це вказано в обвинувальному акті.

125. Процесуальна некоректність обвинувачення, його непослідовність та суперечливість, сумнівність у причетності до скоєння кримінального правопорушення обвинуваченого за обставин, викладених в обвинувальному акті, на переконання суду, не виключає можливості існування не лише іншої версії вчинення злочину, яка органами досудового розслідування, як це слідує із матеріалів кримінального провадження, не висувалась і не досліджувалась, а й причетності до скоєння цього злочину інших осіб за інших обставин.

125. Як встановлено в ході судового розгляду справи вбивство потерпілого ОСОБА_15 було вчинено приблизно з 20 год 19 листопада до 02 год 20 листопада 2021 року. Між тим, ОСОБА_14 було затримано 20 листопада 2021 року о 22 годині на підставі ст. 208 КПК України, про що свідчить протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20 листопада 2021 року (том 2 а. к. п. 28 - 31).

126. Підставою затримання в протоколі вказано, що особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення, а також, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин (том 2 а. к. п. 28-31).

127. Як зазначено вище, обвинувачений не був затриманий під час вчинення злочину, на нього безпосередньо після вчинення злочину ніхто із очевидців, яких стороною обвинувачення не встановлено і не існує, в тому числі і потерпілий, який був виявлений мертвим, не вказували на те, що саме ОСОБА_14 щойно вчинив цей злочин. Ні на час затримання, ні в подальшому в ході досудового розслідування стороною обвинувачення не встановлено сукупності очевидних ознак на тілі обвинуваченого, його одязі, за місцем проживання чи на місці події, які б вказували на те, що саме ця особа, тобто ОСОБА_14 , вчинив цей злочин.

128. Окрім того, встановлено, що незадовго до затримання ОСОБА_14 повернувся з роботи і знаходився вдома, звідки обманним шляхом свідок ОСОБА_18 , його роботодавець, виманив з дому нібито в зв`язку з необхідністю виконання невідкладної роботи, де після прибуття туди останній і був затриманий в порядку статті 208 КПК України.

129. З огляду на викладене, а також інкриміновані обвинуваченому дату і час вчинення злочину, приблизно з 20 год 19 листопада до 02 год 20 листопада 2021 року, матеріали справи не містять доказів, що обвинуваченого ОСОБА_14 застали під час вчинення злочину або замаху на нього, або що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин, тому його затримання не відповідає вимогам закону та було вчинено не у визначено Кримінально-процесуальним кодексом України порядку.

130. На підставі викладеного, всебічно, повно дослідивши обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, даючи правову оцінку встановленим по кримінальному провадженню обставинам, суд вважає, що доводи обвинувачення в частині, що стосується умисного вбивства потерпілого ОСОБА_15 обвинуваченим ОСОБА_14 , не знайшли свого об`єктивного підтвердження, наведені стороною обвинувачення доводи ґрунтуються на припущеннях та на доказах, здобутих з порушенням процесуального закону, які не відповідають критеріям допустимості і законності, а з урахуванням стабільної позиції обвинуваченого про те, що він не вчиняв цього злочину, приймаючи до уваги вимоги ст. 62 Конституції України, суд приходить до висновку, що належних, достатніх та допустимих доказів на спростування його тверджень стороною обвинувачення не було надано, а усі сумніви стосовно доказування вини трактуються на користь обвинуваченого.

131. Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

132. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що внесені на розгляд сторонами та віднесені до їх компетенції цим Кодексом.

133. Відповідно до вимог ст. ст. 22, 26 КПК України, судом були створені всі умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

134. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, ухвалюється виправдувальний вирок.

135. З урахуванням наданих обвинуваченням і досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не надано суду достатніх переконливих доказів вчинення ОСОБА_14 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а тому його необхідно виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України в зв`язку з не доведенням, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

VII. Вирішення цивільного позову

136. Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

VІII. Мотиви інших рішень

137. Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає скасуванню.

138. Процесуальні витрати по матеріалах кримінального провадження становлять 9953,86 грн, які суд вважає за необхідне віднести на рахунок держави.

139. Арешт, накладений відповідно до ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2021 року, підлягає скасуванню.

140. Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373 та 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_14 виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України вчинене обвинуваченим.

Речові докази, визнані такими відповідно до постанов слідчого 22 листопада та 09 грудня 2021 року: шапку тканеву сірого кольору з плямами речовини бурого кольору, гребінець з нашаруванням речовини бурого кольору, куртку темного кольору «Mailestone», монети номіналом 50 коп в кількості 5 шт., 10 коп в кількості 2 шт., 2 грн в кількості 1 шт., мобільний кнопковий телефон «Самсунг GT-S5610», ІМЕІ1: НОМЕР_1 з карткою оператора мобільного зв?язку ПрАТ «Київстар» на номер НОМЕР_2 , пару кросівок сірого кольору «Найк» з помаранчевими вставками, спортивні штани чорного кольору з подвійними полосами по боках, куртку чорного кольору з написом «Schoffel», шапку чорного кольору з принтом, кофту синього кольору з написом «D2», - повернути за належність; всі інші - знищити.

Арешт, накладений відповідно до ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2021 року, - скасувати.

Процесуальні витрати на суму 9953,86 грн віднести на рахунок держави.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.

Роз`яснити ОСОБА_14 , що він має право на поновлення в правах, обмежених під час кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3