Справа №175/929/24
Провадження №175/1062/24
Ухвала

Іменем України

19 березня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора (у режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

підозрюваного (у режимі відеоконференції) ОСОБА_4

захисника (у режимі відеоконференції) адвоката ОСОБА_5 ,

розглянув клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000157 від 22 січня 2024 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. І Федорівка, Барвінківського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, вдівця, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, пенсіонера,

без місця реєстрації та фактично мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

15 березня 2024 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 115 КК України.

У клопотанні слідчий просить продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.04.2024 року включно, в межах строку досудового розслідування, без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Адвокат ОСОБА_5 , з урахуванням думки підозрюваного, не заперечував проти клопотання.

Судом встановлено наступні обставини.

У клопотанні слідчим зазначається, що слідчими слідчого відділу Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, під процесуальним керівництвом Краматорської окружної прокуратури Донецької області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000157 від 22 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.01.2024 приблизно о 14 год. 55 хв. ОСОБА_4 разом зі своїми знайомим ОСОБА_7 перебували за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

В цей час, 22.01.2024 між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , на ґрунті раніше довгострокових неприязних відносин стався конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 22.01.2024 приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на позбавлення життя іншої людини, суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті та бажаючи їх настання, без будь-яких вагань з метою умисного протиправного спричинення смерті іншій людині, а саме ОСОБА_7 , взяв на кухні у праву руку кухонний ніж, підійшов до останнього, який перебував в коридорі квартири. Далі, ОСОБА_4 лівою рукою схопив ОСОБА_7 за верхній одяг і виштовхнув в коридор під`їзду, де навпроти вхідних дверей до квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, наніс останньому один удар клинком ножа, в область грудної клітини зліва, після чого лівою рукою розвернув ОСОБА_7 до себе спиною та наніс один удар клинком ножа в область лівої лопатки.

В результаті умисних, противоправних дій ОСОБА_4 ОСОБА_7 , від отриманих тілесних ушкоджень, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер на місці.

Смерть ОСОБА_7 настала у результаті проникаючих колото різаних ран грудної клітини з пошкодженням дуги аорти та лівої легені з лівобічним гемопневмотараксом, ускладнених розвитком гострого недокрів`я внутрішніх органів та знаходиться в прямому причинному зв`язку с отриманими тілесними ушкодженнями.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині (вбивство), тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місця події, протоколами допитів свідків, довідкою з відділення судово-медичної експертизи м. Краматорська, протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 .

Крім того, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується іншими матеріали кримінального провадження у своїй сукупності.

22.01.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23.01.2024 складено та вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

24.01.2024 ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області до підозрюваного ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22:35 годин 21.03.2024.

Двомісячний строк досудового розслідування в цьому провадженні закінчується 23.03.2023, однак завершити досудове слідство до вказаного строку неможливо з причин складності вказаного кримінального провадження, оскільки злочин, у якому підозрюються особа, відповідно п. 6 ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, під час досудового розслідування потрібно провести значну кількість складних і тривалих слідчих (розшукових) дій, у тому числі судових експертиз, дослідити обставини, що входять у предмет доказування.

Для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження, остаточного та беззаперечного доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого останньому кримінального правопорушення, необхідно виконати наступне:

- отримати висновок судової психіатричної експертизи, виконання якої доручено Дніпровській філії судово-психіатричних експертиз Державної установи інституту психіатрії, судово-психіатричній експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України;

- провести та отримати висновок судово-медичної експертизи речових доказів (медично-криміналістичної експертизи);

- отримати висновок судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_7 (після проведення судово-медичної експертизи речових доказів);

- отримати висновок судово-медичної експертизи по локалізації нанесення тілесних ушкоджень в ході проведення слідчого експертизи за участю підозрюваного ОСОБА_4 ;

- вирішити питання про складення зміненої підозри ОСОБА_4 з метою уточнення фактичних обставин на підставі отриманих доказів;

- виконати інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Однак завершити досудове слідство до вказаного строку неможливо з причин складності вказаного кримінального провадження, оскільки злочин, у якому підозрюються особа, відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, під час досудового розслідування потрібно провести значну кількість складних і тривалих слідчих (розшукових) дій, у тому числі судові експертизи, дослідити обставини, що входять у предмет доказування.

Підозрюваному ОСОБА_4 вручено клопотання про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000157 від 22.01.2024 до 3-х місяців, тобто до 23.04.2024.

Обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування діє до 22:35 годин 21.03.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, окрім обставин, визначених у ст. 177 КПК України, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У зв`язку з вищевикладеним в органу досудового розслідування виникла необхідність в продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

В обґрунтування необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слід зазначити що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, який відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України карається позбавленням волі на строк від 7 до 15 років.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, окрім обставин, визначених у ст. 177 КПК України, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду полягає у тому, що підозрюваному, у разі визнання його винним в інкримінованому злочині, загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до 15 років, що може бути розцінене, як більш вагомі негативні наслідки для себе, ніж наслідки за ухилення від правосуддя шляхом переховування від правоохоронних органів і суду.

Також, органом досудового розслідування не виключається можливість того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території Донецької, Луганської, Херсонської та Запорізької області.

Ризик незаконно впливу свідків полягає у тому, що свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 є знайомими підозрюваного та мешкають з ним в одному будинку. У свою чергу ОСОБА_4 відомо місце мешкання свідків, їх зовнішній вигляд, анкетні данні, та він, з метою заплутати суд аби уникнути відповідальності може вчинити спроби незаконного впливу на останніх, їх залякування, тиску, тощо.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень полягає у тому, що ОСОБА_4 , може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, перевалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , більш м`якого запобіжного заходу зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного

ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що ОСОБА_4 місця реєстрації не має, що встановить труднощі для проведення досудового розслідування. Крім того, слідством не виключається можливість переховування від органів досудового розслідування та суду в іншій області, перейти на тимчасово окуповані території Донецької, Луганської, Херсонської та Запорізьких областей НЗФ так названої «ДНР та ЛНР» та рф. Таким чином, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить покладених на нього обов`язків, що свідчить про неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного

ОСОБА_4 у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, пов`язана з тим, що злочин передбачений ч. 1 ст. 115 КК України вчинено із застосування насильства, тому підстав для визначення розміру застави не має.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного

ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування на час складання клопотання, не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю, доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу вимогу.

Враховуючи викладене, застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

Таким чином, суспільний інтерес у справі, який полягає у досягненні цілей, визначених ст. 177 КПК України, перевищує можливі позитивні характеристики підозрюваного.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»

№ № 12244/86,12245/86, 12383/86 від З0.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007).

Матеріали кримінального провадження, які додаються до даного клопотання, підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» № 9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відтак у слідства є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, тобто особливо тяжкий злочин, таким чином данні обставини свідчать про неможливість запобігання тим ризикам, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнути покарання, пов`язаного з позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, здійснити вплив на свідків у кримінальному провадженні, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З метою запобігання переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, продовження вчинення інших кримінальних правопорушень, необхідно останньому обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також згідно п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Згідно з ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони підозрюються, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваними кримінального правопорушення є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 , з метою запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення сторона обвинувачення просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без обрання застави.

Обґрунтована підозра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, показами свідків, речовими доказами виявленими та вилученими під час оглядів та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

В судовому засіданні встановлено, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраний слідчим суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2024 року відносно ОСОБА_4 , закінчується 21 березня 2024 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не виявляється можливим.

Відповідно до ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Суд, заслухавши прокурора, який підтримав клопотання, думку підозрюваного, та його адвоката, вивчивши матеріали кримінального провадження, з урахуванням викладеного та беручі до уваги, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинивши тяжкий злочин, також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на теперішній час досудовим слідством не проведено всіх слідчих (розшукових) дій, також може перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а саме: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає за доцільне клопотання задовольнити. Тобто, необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування тобто до 24 квітня 2024 року включно.

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176, 177, 178, 183,184, 186,187,194, 196, 197, 331 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000157 від 22 січня 2024 року, відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст. 115 КК України - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальному правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000157 від 22 січня 2024 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 квітня 2024 включно, без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі у п`ятиденний термін з дня оголошення ухвали апеляційної скарги. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1