Справа № 165/2970/24
Провадження № 1-кп/165/455/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000135 від 25 червня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Середнє-Біле Іванівського району Амурскої області РФ, росіянин, громадянин України, освіта професійно-технічна, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

судимий:

вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 17 лютого 1988 року за ч.3 ст.85 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, звільнений по відбуттю строку покарання 17 лютого 1989 року;

вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 11 квітня 1990 року за ч.4 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з конфіскацією майна;

вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 27 вересня 1994 року за ч.4 ст.140, ч.3 ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією майна, звільнений по відбуттю строку покарання 20 січня 1996 року;

вироком Фастівського районного суду Київської області від 26 вересня 1997 року за ч.4 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією майна;

вироком Яворівського районного суду Львівської області від 29 травня 1998 року за ч.4 ст.140, ч.3 ст.142, ст.42, ст.43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років з конфіскацією майна;

вироком Бердичівського районного суду Житомирської області від 29 травня 2002 року за ст.391, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки сім місяців, звільнений 29 грудня 2004 року по відбуттю строку покарання;

вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 08 травня 2009 року за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки чотири місяці, звільнений 25 травня 2009 року на підставі ст.72 КК України;

вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 26 січня 2010 року за ч.2, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців;

вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 03 лютого 2010 року за ч.2, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 19 березня 2010 року за ч.2, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 30 червня 2010 року за ч.2, ч.3 ст.185 ч.1, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців, звільнений 07 листопада 2014 року умовно-достроково згідно ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 30 жовтня 2014 року на не відбутий строк покарання три місяці двадцять днів;

вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 07 липня 2015 року за ч.2, ч.3 ст.185, ч.1, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді чотири роки чотири місяці позбавлення волі, звільнений 22 лютого 2018 року умовно-достроково, на не відбутий строк покарання шість місяців сім днів;

вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 12 червня 2019 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на трок один рік один місяць позбавлення волі;

вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 20 вересня 2019 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.263 ч.1, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік чотири місяці, звільнений 23 березня 2020 року по відбуттю строку покарання;

вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 24 травня 2022 року за ч.2 ст.185, ст.395, ч.1 ст.70 КК України до п`яти місяців арешту, звільнений 27 січня 2023 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України

встановив:

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 25 липня 2023 року було встановлено адміністративний нагляд строком один рік із застосуванням обмежень, а саме: заборона перебувати в закладах розпивання та продажу спиртних напоїв на розлив (барах, кафе, ресторанах); заборона виїжджати за межі міста Нововолинка без дозволу працівників ВП АДРЕСА_2 ; реєстрація у ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області один раз на місяць у дні визначені ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області. ОСОБА_3 будучи ознайомленим з постановою від 03 серпня 2023 року про оголошення йому дати і часу реєстрації у ВП АДРЕСА_2 і встановленими обмеженнями у виді заборони виїзду за межі міста Нововолинська, в період часу з 21 червня 2024 року по 24 червня 2024 року усвідомлюючи протиправність своїх дій, без дозволу працівників ВП АДРЕСА_2 самовільно, без поважних на це причин, з метою ухилення від адміністративного нагляду покинув обране ним місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 , та виїхав за межі м. Нововолинська, а саме у АДРЕСА_3 , де перебував у будинку АДРЕСА_4 , чим порушив ст.10 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими із місць позбавлення волі".

Таким чином, ОСОБА_3 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст..395 КК України, тобто в умисному самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

У супровідному листі викладено клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а.с.1).

Як встановлено із заяви обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 від 28 червня 2024 року, що знаходиться у матеріалах кримінального провадження, обвинувачений згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, згідний зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами (а.с.8).

Також, у вказаній заяві обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, у вищезазначеній заяві обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною.

Сторони кримінального провадження, відповідно до вимог ч.2 ст.381 КПК України, у судове засідання не викликалися.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

На підтвердження вини обвинуваченого суд приймає до уваги встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового процесу.

Так, оцінюючи зібрані органом дізнання у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, тобто в умисному самовільному залишенні обом об місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду є доведеною, а правова кваліфікація дій ОСОБА_3 за зазначеною статтею правильною.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставини, що пом`якшує покарання, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, у судовому засіданні не встановлено.

На підставі вищевикладеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.2 ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відсутність обтяжуючих покарання обставин, враховуючи його негативну характеристику по місцю проживання (а.с.49 м.к.п.), неодноразово притягався до адміністративної відповідальності (а.с.50-57), враховуючи те, що на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра він не перебуває (а.с.59 м.к.п.), суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді арешту, передбачене санкцією ст.395 КК України з врахуванням правила, передбаченого ст.60 КК України, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Арешт на майно у даному кримінальному провадженні не накладався.

Речові докази та судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.368, ст.370, ст.374, ст.381, ст.382, ст.394, ст.395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ст.395 КК України і призначити йому покарання у виді арешту на строк два місяці.

Строк покарання рахувати ОСОБА_3 з часу приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.381 та ст.382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1