Справа № 521/6385/24
Номер провадження:1-кп/521/1435/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000739 від 14.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження суду на розгляд під головуванням судді ОСОБА_1 , надійшло клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000739 від 14.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У провадженні СД відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження за №0000739 від 14.03.2020 року за ст. 290 КК України.

Встановлено, що 13.03.2020 до чергової частини Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора «102», про те, що експертом МРЄО виявлено підробку ідентифікаційного номеру кузова транспортного засобу марки «Toyota Camry 2.4», бежевого кольору, д.н. НОМЕР_1 , розташованого на майданчику МРЄО за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому вказаний автомобіль було тимчасово вилучено та передано працівникам штраф майданчику тимчасово вилучених транспортних засобів.

В ході досудового розслідування проведено слідчі та розшукові дії направлені на розкриття кримінального правопорушення, однак встановити причетну до вчинення вказаного кримінального правопорушення особу не виявилося можливим.

Зокрема, 13.03.2020 проведено огляд місця події, під час якого автомобіль марки «Toyota Camry», д/н НОМЕР_1 , бежевого кольору, оглянуто та вилучено.

Згідно висновку експертного дослідження № 16/5142/1-Д від 13.03.2020 на досліджуваному автомобілі «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проводилась зміна ідентифікаційного номера кузова шляхом видалення частини номерної деталі розміром (30 см*10 см) з первинним номером кузова та наступним вварюванням аналогічного фрагмента із ідентифікаційним номером кузова «Х909668» в кузов автомобіля-реципієнта. Таблички виробника з ідентифікаційним номером (VIN) « НОМЕР_2 », мають сліди перезакріплення в не заводських умовах. Ідентифікаційний номер двигуна 2AZ 0988682 на досліджуваному автомобілі «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 не змінювався та є первинним. Бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданий на автомобіль «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 , та заповнений на ім`я ОСОБА_4 , відповідає аналогічний документам, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Відповідно до висновку експертного дослідження № 185-П від 16.04.2020 бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , за своїми характеристиками відповідає встановленому зразку аналогічного бланку, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Згідно висновку експертного дослідження № 56 КДТЗ від 12.05.2020 нa досліджуваному автомобілі Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_5 » змінювався не в заводських умовах. Ідентифікаційний номер двигуна автомобіля Toyota Camry, зміні не піддавався. На досліджуваному автомобілі ОСОБА_5 , номерний знак НОМЕР_4 , проводилась зміна ідентифікаційного номера кузова, шляхом видалення фрагменту маркувального майданчика з первинним ідентифікаційним номером кузова та наступним вварюванням аналогічного фрагмента із ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_6 , розмірами 340?90 мм в кузов автомобіля-реципієнта, не в заводських умовах. Ідентифікаційний номер двигуна 2AZ 0988682, зміні не піддавався. У зв?язку із видаленням на досліджуваному автомобілі ОСОБА_5 , номерний знак НОМЕР_7 фрагменту номерної деталі із первинним маркуванням та таблички виробника, перезакріпленням ідентифікаційної таблички та двох табличок виробника, а також із відсутністю інших додаткових носіїв інформації, встановити первинний (заводський) ідентифікаційний номер кузова не надалося можливим. Ідентифікаційний номер двигуна автомобіля Toyota Сату, зміні не піддавався та є первинним (заводським).

Також, в ході досудового розслідування 14.03.2020 допитано в якості свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що 13.03.2020 він був присутній в якості понятого під час огляду місця події, в ході якого автомобіль марки «Toyota Camry», д/н НОМЕР_1 , бежевого кольору, оглянуто та вилучено.

В подальшому 14.03.2020 допитано в якості свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що 13.03.2020 він був присутній в якості понятого під час огляду місця події, в ході якого автомобіль марки «Toyota Camry», д/н НОМЕР_1 , бежевого кольору, оглянуто та вилучено.

Крім того, під час досудового розслідування 14.03.2023 допитаний у якості свідка ОСОБА_8 , який, на той час, являвся експертом сектора криміналістичного дослідження транспортних засобів і реєстраційних документів, що їх супроводжують, та провів експертне дослідження транспортного засобу, в ході якого виявлено зміну номеру кузову.

Отримано ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси про накладання арешту на майно, а саме на автомобіль «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 , ключі від даного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, з правом повернути дане майно на відповідальне зберігання. На підставі чого проведено виконання ухвали про арешт майна, а саме повернене ОСОБА_4 автомобіль «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 , ключі від даного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

В подальшому під час досудового розслідування відібрано пояснення від ОСОБА_9 , який пояснив, що його родич ОСОБА_10 придбав автомобіль «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу, а довіреність видана на доньку ОСОБА_11 .

Прийнято пояснення від ОСОБА_10 , який пояснив, що він придбав автомобіль «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 у малознайомого чоловіка за 7000 доларів США.

Відповідно до вимог ст.ст. 2, 8, 9, 17, 22, 276 КПК України, повідомлення про підозру особі у вчиненні кримінального правопорушення здійснюється за наявності достатніх доказів.

На момент звернення до суду з даним клопотанням, особу, яка вчинила кримінальне правопорушення встановлено не було.

Дії невстановленої особи стороною обвинувачення кваліфіковано за ст. 290 КК України.

В судовому засіданні прокурор вважав наявними підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, так як кримінальне правопорушення передбачене ст. 290 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку та з моменту його скоєння минув трирічний строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, просив закрити вказане кримінальне провадження.

Вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд надходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 п. 3-1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно п. 1-1 ч. 2 та абзацу четвертому ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

При цьому суд враховує і те, що 01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII).

Зазначеним Законом № 2617-VIII внесено зміни в Кримінальний кодекс України та встановлено нову класифікацію кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Відповідно до ст. 12 КК України визначено класифікацію кримінальних правопорушень. Так, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до частин 3 6 ст. 12 КК України, злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років. Особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Санкція ст. 290 КК України, передбачає покарання у виді штрафу від ста п`ятдесяти до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Таким чином, з 01.07.2020 у зв`язку з набранням чинності Законом № 2617-VIII, дії невстановленої особи, які стороною обвинувачення кваліфіковані за ст. 290 КК України, визначено як кримінальний проступок.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 КК України, давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

Вказане кримінальне правопорушення не відноситься до категорій кримінальних правопорушень, згаданих законодавцем у ч. 4 та ч.5 ст. 49 КК України.

У ході досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) дій, однак не встановлено особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення та повідомлення про підозру в межах кримінального провадження не здійснювалося.

Таким чином, матеріали справи не містять відомості про те, що невстановлена особа у проміжок часу з 13.03.2020 року (день виявлення кримінального правопорушення) по теперішній час ухилялась від слідства, оскільки в цей період невстановлена особа не була належним чином повідомлена про підозру та їй не було відомо про свій процесуальний статус, її обов`язок з`являтися до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності.

На підставі чого, судом в даному випадку не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбаченого ч. 2 ст. 49 КК України.

Аналіз приписів зазначених норм кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що вказане кримінальне провадження, в ході розслідування якого не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, за встановлених обставин, суд вправі закрити зі спливом строку, визначеного п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в клопотанні прокурора та підтверджуються матеріалами справи, судом встановлено, що особу, яка вчинила кримінальний проступок, передбачений ст. 290 КК України, не встановлено, подія виявлення кримінального правопорушення мала місце 13.03.2020 року, відтак на даний час сплинув передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України трирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, зазначене кримінальне правопорушення є кримінальним проступком та відповідно не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи та не є злочином, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, а тому з огляду на викладене, зважаючи, що особу, яка вчинила кримінальний проступок, не встановлено, а закінчення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності є безумовною підставою для закриття кримінального провадження, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 284, 369, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000739 від 14.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - задовольнити.

Кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000739 від 14.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України - закрити, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченого п. 2 ч. 1 ст.49 КК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1