Справа № 190/202/24
Провадження №1-кс/190/126/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м.П`ятихатки

Слідча суддя П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.П`ятихатки Дніпропетровської області в режимі відеоконференції заяву адвоката ОСОБА_5 , який діє від імені та в інтересах засудженого ОСОБА_4 про відвід судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 , у справі №190 /202/24 за клопотанням засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України,

встановила:

В провадженні П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області перебуває на розгляді справа за клопотанням засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України.

Автоматизованою системою документообігу суду було визначено суддю ОСОБА_6 , для розгляду вказаного клопотання.

01.04.2024 року через систему «Електронний суд» від захисника засудженого адвоката ОСОБА_5 надійшла заява про відвід судді ОСОБА_6 , на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України. В обґрунтування заяви посилається на те, що ним подавались до суду клопотання про витребування з виправної установи №122 відомостей про відрахування за виконавчими листами з його підзахисного, який має на утриманні неповнолітню доньку на яку виправною установою стягуються аліменти в половину його пенсії з інвалідності, але велика заборгованість залишається, натомість ДУ «ПВК №122» не може його офіційно працевлаштувати. На підставі чого ним подавались клопотання, проти задоволення яких заперечував прокурор, та судом його вимоги як адвоката були проігноровані. Разом з тим, ним проведено аналіз всіх судових рішень винесених суддею ОСОБА_6 , щодо застосування ст.81 КК України за 2023 р., та І-й квартал 2024 року з яких більша половина клопотань засуджених були не задоволені. А також посилається на те, що обстоювання суддею позиції прокурора та неоднакові підходи судді в оцінці матеріалів щодо розгляду справи на підставі ст.81 КК України, що характеризують та визначають ступінь виправлення засуджених, викликають сумніви в її об`єктивності й неупередженості та є підставою для відведення цієї судді.

В судовому засіданні засуджений подану його захисником, заяву про відвід підтримав, просив її задовольнити.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Тому суд вважає можливим провести розгляд справи без участі адвоката ОСОБА_5 .

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви про відвід, оскільки не вбачає підстав для її задоволення.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з положеннями ч.2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст.75-79 КПК України, слідчому судді, судді, присяжному, прокурору, слідчому, захиснику, представнику, експерту, спеціалісту, перекладачу, секретарю судового засідання, особам, які беруть участь у кримінальному провадженні може бути заявлено відвід.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні.

Для встановлення наявності ознак необ`єктивності мають бути викладені такі доводи, які обґрунтовано підтвердять сумнів в неупередженості слідчого судді, вкажуть на наявність суб`єктивного або об`єктивного критерію.

Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також «ЄСПЛ») є обов`язковими для виконання Україною. У ст.16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що у контексті об`єктивного критерію, окремо від поведінки суддів, слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли-б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»,заява №33958/96, п.44, ECHR 2000-XII, у справі«Газета «Україна-Центр» проти України», заява №16695/04, рішення від 15 липня 2010року, п.31,«Хаусшільдт проти Данії», рішення від 24 травня 1989року, п.48).

При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі чи навпаки.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Згідно із ч.6 ст.22 Кримінального процесуального кодексу України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Аналізуючи наведені захисником засудженого обставини з положеннями ст.75 КПК України, слід зазначити про те, що останні не свідчать про упередженість судді ОСОБА_6 , при розгляді справи за клопотанням засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу відводу, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Вивчивши заяву адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючої судді ОСОБА_6 у справі №190/202/24 за клопотанням засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України суд приходить до висновку, що доводи захисника про відвід не містять підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, що передбачені ст.75 КПК України, а також доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді під час розгляду вище вказаної справи, а також і інших аналогічних справ.

Таким чином вважаю, що наведені захисником у заяві про відвід обставини щодо сумнівів в неупередженості судді ОСОБА_6 є голослівними припущеннями, не підтверджуються будь-якими документами, не є достатніми підставами для висновку про упередженість судді у розгляді даного клопотання.

На підставі вищевикладеного, на даний час відсутні будь-які порушення вимог КПК України, що могли б свідчити про необ`єктивність та упередженість судді ОСОБА_6 , у розгляді справи за клопотанням засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України, а відтак суд не вбачає підстав для задоволення заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.75,76,77,80, 81 КПК України, -

ухвалила :

У задоволенні заяви захисника засудженого ОСОБА_4 , - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1