Справа № 521/4193/22
Номер провадження:1-кп/521/575/24
УХВАЛА

29 січня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

при судовому розгляді кримінального провадження №521/4193/22 відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

На розгляді колегії суддів Малиновського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, при викладених в обвинувальному акті обставинах.

У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого зазначено, що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення. Окрім цього, прокурор вважала за доцільне не визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Захисник та обвинувачений, кожен окремо, питання щодо продовження строку тримання під вартою залишили на розсуд колегії суддів.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку учасників судового засідання, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Строк перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, який встановлений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.12.2023, спливає 05.02.2024, закінчити розгляд кримінального провадження з постановленням судового рішення до вказаної дати неможливо з об`єктивних причин.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема, доказами на обґрунтування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду вказує те, що злочину у якому обвинувачується ОСОБА_7 є особливо тяжким, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

На наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробі незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, вказує те, що колегією суддів ще не допитано свідків, їх покази мають суттєве значення у кримінальному проваджені, ОСОБА_7 перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом, безперешкодно зможе впливати на вищезазначених свідків, з метою зміни ними показів та ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, колегія суддів вважає, що ризик впливу на свідків, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

На наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення) вказує той факт, що ОСОБА_7 ніде не працює, не має законного джерела доходу, що може спонукати його до вчинення інших кримінальних правопорушень, з метою отримання коштів для забезпечення власного проживання.

Інші більш м`які запобіжні заходи, такі як домашній арешт, застава не забезпечать виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти зазначеним вище ризикам.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів також враховує наступні обставини: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей.

Колегія суддів вважає, що перелічені прокурором доводи під час розгляду клопотання є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, на думку колегії суддів, немає.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне не визначати розмір застави, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Будь-яких підстав для зміни чи скасування обраного до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час розгляду клопотання прокурора колегією суддів не встановлено, нових даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надійшло, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення, судовий розгляд не завершено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 314-315, 334, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці (60 днів), тобто до 28.03.2024 включно.

Розмір застави як запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 - не визначати.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

ОСОБА_3