Справа № 732/1643/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/376/24
Категорія - ч.3 ст.286-1 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0000243 від 07.09.2023 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури Центрального регіону ОСОБА_9 на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 18 січня 2024 року,

У С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Салиха Таращанського району Київської області, українець, громадянин України, освіта професійно-технічна, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 прийнято рахувати з моменту його фактичного затримання на виконання вироку суду.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3799,89 грн.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.09.2023 на автомобіль марки ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на майданчику для тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП у Чернігівській області (м. Чернігів, вул. Вокзальна, 17) - після набрання вироком законної сили - скасовано.

Питання щодо речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 №2-РС від 16.06.2022 сержанта ОСОБА_8 призначено на посаду командира 3 відділення протитанкового взводу військової частини НОМЕР_1 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 №10 від 16.06.2022 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та на всі види забезпечення.

06.09.2023 близько 19 год. 20 хв. ОСОБА_8 , не маючи права керування транспортними засобами, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «BA3-21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по автомобільній дорозі «Городня - Хоробичі - Ільмівка» зі сторони с. Альошинське Чернігівського району Чернігівської області в напрямку м. Городня Чернігівського району Чернігівської області.

Встановлено, що ОСОБА_8 у даній дорожній обстановці для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний був діяти відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі (п. 2.3 б); під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п.12.1); у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен був негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (п. 12.3).

В той же час, 06.09.2023 близько 19 год. 20 хв., рухаючись по автомобільній дорозі «Городня - Хоробичі - Ільмівка», в напрямку м. Городня, на відстані близько 1 км від будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 у порушення п. 2.3 б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, діючи із злочинною недбалістю, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, при виникненні перешкоди для руху, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого допустив наїзд на перешкоду у вигляді бетонного блоку, який розташовувався на проїзній частині дороги, після чого відбулося перекидання автомобіля та контактування з придорожніми деревами в лівому кюветі відносно напрямку руху автомобіля.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, внаслідок яких 06.09.2023 помер в КНП «Городнянська міська лікарня» Городнянської міської ради.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 135 від 11.10.2023 у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у виді поєднаної травми, що включає: рану та садна нижніх кінцівок, садна правого передпліччя, крововиливи голови, переломи кісток правого передпліччя та розтрощення черепу, які в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з його смертю.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди інший пасажир автомобіля «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепу, епідуральним крововиливом тім`яної області зліва, забоєм головного мозку, пневмоцефалією, закритої травми грудної клітки з переломами 1-го, 2-го, 3-го, 4-го, 5-го ребер зліва, компресійними переломами тіл 3-го, 4-го грудних хребців, саден нижніх кінцівок, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №546 від 19.10.2023, в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого, просив скасувати вирок місцевого суду в частині призначення строку додаткового покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років.

В обґрунтування скарги зазначає, що місцевим судом при призначенні ОСОБА_8 покарання, не враховано, що відповідно до ч. 3 ст. 286-1 КК України дії, визначені цією статтею, караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років. Однак оскаржуваним вироком ОСОБА_8 призначено додаткове покарання поза межами санкції, установленої ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки. При цьому, судом першої інстанції, в мотивувальній частині вироку здійснено аналіз пом`якшуючих обставин з метою вирішення питання про застосування ст. 69 КК України, та зазначено, що за вказаних обставин вчинення кримінального правопорушення, навіть позитивні відомості про обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин не можуть бути визнані мотивованими підставами для застосування до обвинуваченого та призначення більш м`якого покарання.

Отже, судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та помилково призначено додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк саме 3 роки, при чинній ч. 3 ст. 286-1 КК України, якою зокрема, передбачено позбавлення права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити з наведених вище підстав, обвинуваченого та захисника, які погодились з апеляційною скаргою прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його визнано винуватим, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 3 ст. 286-1 КК України, дії, визначені цією статтею, караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`ятки до десяти років.

Додаткове покарання, визначене ч. 3 ст. 286-1 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, передбачене як обов`язкове додаткове покарання.

Однак, оскаржуваним вироком ОСОБА_8 призначено покарання за ч. 3 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

При цьому, місцевий суд, призначаючи ОСОБА_8 покарання, дійшов висновку про відсутність підстав для застосування ст. 69 КК України.

Відтак, місцевим судом, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст. 413 КПК України є підставою для скасування вироку.

Отже, доводи прокурора про необхідність призначення ОСОБА_8 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами відповідно до санкції ч. 3 ст. 286-1 КК України є слушними.

Таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене та керуючись вимогами ст.ст. 404, 407, 418, 419, ч. 15 ст. 615 КПК України колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 18 січня 2024 року щодо ОСОБА_8 в частині призначення додаткового покарання - скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Визнати винним та призначити покарання ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 286-1 КК України у виді 5(п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

В іншій частині вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 18 січня 2024 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4