ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 644/6155/19 Номер провадження 11-кп/814/1540/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0002655, за апеляційними скаргами прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 15 грудня 2022 року щодо

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше судимого:

23.06.1995 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.140, 46-1 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

04.06.1996 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.4 ст.81, 43 КК України до 7 років позбавлення волі;

19.10.2001 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.229-6, 71 КК України до 1 року позбавлення волі;

15.10.2003 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.345 КК України до 1 року обмеження волі;

22.06.2007 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.307, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

16.02.2011 Фрунзенським районним судом м. Харкова, зміненим апеляційним судом Харківської області, за ст.128, 71, 72 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

07.12.2015 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ст.395 КК України до 1 місяця арешту,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_11 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.

За вироком суду, 18 жовтня 2019 року близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , де, зайшовши до ванної кімнати, побачив свою співмешканку ОСОБА_12 разом із малознайомим ОСОБА_13 та на ґрунті ревнощів, реалізуючи свій раптово виниклий умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 розбив кулаком правої руки скло душової кабінки, в якій знаходилась ОСОБА_12 , у результаті чого уламки скла посипались на потерпілу, чим завдали їй порізи на тілі. Після чого, ОСОБА_11 , витягнув ОСОБА_12 із ванної кімнати на кухню, де завдав один удар сковорідкою, яку тримав у правій руці, по голові ОСОБА_12 . В результаті протиправних дій ОСОБА_11 , потерпіла ОСОБА_12 отримала: важку закриту черепно-мозкову травму у вигляді двох забійних ран в лівій тім`яно-скроневій та в лівій тім`яно-потиличній ділянках, субдурального правобічного крововиливу, що здавлює та зміщує серединні структури головного мозку із забоєм головного мозку важкого ступеня, що у своїй сукупності є небезпечною для життя у момент її заподіяння і за цим критерієм належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень; різану рану лівої щоки, правої клубової та поперекової області і верхньої третини лівого стегна, що, як у сукупності так й поодинці, належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У поданій апеляційній скарзі прокурор просить вирок відносно ОСОБА_11 скасувати, ухваливши новий, яким обвинуваченого засудити за ч.1 ст.121 КК України на 6 років позбавлення волі.

Під час апеляційного розгляду від прокурора ОСОБА_9 надійшла заява про відмову від поданої апеляційної скарги, а тому доводи апеляційної скарги прокурора колегією суддів перевірятися не будуть.

Обвинувачений ОСОБА_11 просить перекваліфікувати його дії на ст.123 КК України та призначити покарання в межах строку перебування обвинуваченого під вартою. Зазначає, що був спровокований неправомірно поведінкою потерпілої ОСОБА_14 , встановлені слідством обставини справи не заперечував, характеризується позитивно, на обліках не перебуває.

Захисник ОСОБА_7 у своїй апеляційної скарзі просить вирок суду щодо ОСОБА_11 змінити, кваліфікувавши його дії за ст.123 КК України та призначити покарання, не пов`язане з позбавлення волі.

Зазначає, що обвинувачений, наносячи удари потерпілій ОСОБА_14 , знаходився у стані сильного душевного хвилювання, так як непристойна поведінка останньої принижувала честь і гідність обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданих апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно зі ст. 370 КПК України вирок суду має бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, відповідати вимогам, зазначеним у статті 374 КПК України При цьому відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

Доводи апеляційних скарг сторони захисту про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_11 за ст.123 КК України перевірялись судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Так, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 123 КК, характеризується діями, спрямованими на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, наслідком у вигляді тяжкого тілесного ушкодження, причинним зв`язком між діями та наслідком, а також певною обставиною вчинення злочину.

Такою обставиною є стан сильного душевного хвилювання, а саме стан фізіологічного афекту, що являє собою короткочасну інтенсивну емоцію, яка домінує в свідомості людини, котра значною мірою (хоч і не повністю) втрачає контроль над своїми діями і здатність керувати ними.

Для застосування ст. 123 КК необхідно, щоб сильне душевне хвилювання було викликане саме протизаконним насильством або тяжкою образою з боку потерпілого. Лише наявність вказаних приводів для виникнення стану сильного душевного хвилювання може свідчити про наявність у діях винуватої особи складу злочину, передбаченого ст. 123 КК. У протилежному випадку, коли сильне душевне хвилювання обумовлене іншими обставинами, склад злочину зазначеної статті відсутній.

Із встановлених судом обставин вбачається, дії потерпілої ОСОБА_12 були направлені на умисне приниження гідності обвинуваченого або були вчинені з метою зганьбити честь останнього, а також відсутні дані про те, що вступила у статевий зв`язок внаслідок незаконних дій.

Крім того, про відсутність сильного душевного хвилювання свідчить ще й той факт, що обвинувачений ОСОБА_11 витягнув потерпілу з ванної кімнати та відтяг на кухню, що свідчить про спланованість його дій та наявність мети нанесення тілесних ушкоджень помсти та відсутності основної ознаки душевного хвилювання миттєвості прийнятих рішень та спонтанності дій особи.

Торкаючись виду та розміру призначеного судом покарання ОСОБА_11 за вчинене кримінальне правопорушення, колегія суддів вважає його таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України і не суперечить приписам ст. 50 КК України.

Всупереч доводів сторони захисту, покарання ОСОБА_11 призначене у відповідності до ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Із мотивувальної частини вироку видно, що суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_11 злочину, конкретні обставини провадження, дані про особу винного, наявність обставин що обтяжують та пом`якшують покарання.

Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_11 є раніше судимою особою, у тому числі за насильницькі злочини.

Таким чином, на переконання колегії суддів, саме призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_11 покарання, яка є мінімальним в межах санкції ч.1 ст. 121 КК, та є справедливим, достатнім і необхідним у даному випадку для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів, не є надмірно суворим, а тому підстав для зміни вироку та пом`якшення призначеного покарання, про що поставлено питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність порушень при розгляді кримінального провадження істотних вимог норм кримінального процесуального закону, які були підставою для безумовного скасування всього вироку не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 15 грудня 2022 року щодо ОСОБА_11 без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4