СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/2917/23
пр. № 1-кп/759/428/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000801 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 29.10.2022 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 з 11.05.2022 призначено водієм 1 відділення протитанкових керованих ракет 2 взводу протитанкових керованих ракет батареї протитанкових керованих ракет 20 окремого батальйону спеціального призначення.

Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України; захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Статтями 4, 6 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Згідно зі ст. ст. 28, 30, 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь'1 і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» №389-VIII від 12.05.2015 воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який було продовжено до 18.08.2023.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на особливий період, водій 1 відділення протитанкових керованих ракет 2 взводу протитанкових керованих ракет батареї протитанкових керованих ракет 20 окремого батальйону спеціального призначення солдат ОСОБА_3 відповідно ст. ст. 11, 16, 127, 128, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Однак, під час дії воєнного стану солдат ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення проти порядку несення військової служби (військові злочини) за наступних обставин.

27.08.2022 командир 20 окремого батальйону окремого призначення майор ОСОБА_6 підписав бойове розпорядження командира НОМЕР_2 окремого батальйону спеціального призначення КСП АДРЕСА_2 , за яким наказано командиру батареї протитанкових керованих ракет: до 20.00 год 27.08.2022 провести рекогнесцування рубежу оборони в районі лісосмуги (64873).

До 16.00 год. 28.08.2022 силами та засобами батареї протитанкових керованих ракет та зенітно ракетного взводу здійснити висування з району зосередження з метою зайняття та утримання рубіжу оборони в районі лісосмуги (64872), ліс (64873), дорога (64884).

17.10.2022 о 13 год. 40 хв., командир батареї протитанкових керованих ракет старший лейтенант ОСОБА_7 , будучи згідно зі ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальником за військовим званням та за посадою відносно солдата ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Києві, за адресою: 19-й км Житомирського шосе, база Олімпійського резерву «Святошин», зала для нараз № 3, будівлі Штабу та Управління військової частини НОМЕР_3 , у присутності інших військовослужбовців зачитав наказ - бойове розпорядження командира НОМЕР_2 окремого батальйону спеціального призначення КСП АДРЕСА_2 від 27.08.2022 Карта 1:50000 програми та віддав усний наказ, солдату ОСОБА_3 , після завершення проходження ним військово-лікарської комісії, зібрати речі та прибути у населений пункт Термахівка, Вишгородського району, Київської області з метою зайняття та утримання рубіжу оборони, проте солдат ОСОБА_3 у порушення ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 28, 30, 119 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», завідомо знаючи вимоги розпорядження командира 20 окремого батальйону спеціального призначення КСП АДРЕСА_2 від 27.08.2022, будучи повідомленим про відповідальність за відмову виконати бойове розпорядження, через особисту недисциплінованість, з метою уникнути участі у зайнятті та утримання рубежів оборони, діючи умисно, порушуючи військову дисципліну,відкрито відмовився виконувати наказ (бойове розпорядження) в умовах воєнного стану, чим підірвав бойову готовність підрозділу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України за наведених вище обставин не визнав , при цьому визнаючи, що дійсно не виконав наказ командира , та пояснив, що в травні 2022 року він добровільно прийшов на військову службу на посаду водія. Після того в нього розпочалися проблеми зі здоров`ям, зокрема, через кульове поранення руки. Йому надали направлення на ВЛК в червні 2022, де він отримав документи, про значне порушення функцій лівої руки та що його мають звільнити зі служби. Коли він мав їхати за рішенням ВЛК, командир батареї його не відпустив, і сказав, що сам забере рішення. Потім командир разом з начальником медичної служби привезли йому рішення ВЛК, що він обмежено придатний. Після чого він продовжив проходити службу в військовій частині. В червні 2022 року, коли був перший бойовий виїзд, командир запитав його, чи він буде їхати, на що він відповів, що поїде. Через деякий час командир йому сказав, щоб він залишався на місці. Весь батальйон виїхав на бойове розпорядження, а він залишився на місці, де займався господарськими питаннями. В нього знову почала боліти рука, він звернувся до начальника медпункту, який дав йому направлення до госпіталю, де його почали лікувати. Він повідомив командира, що йому потрібно лікуватися, і його перевезли до підрозділу на « ОСОБА_8 », звідки він не міг виходити навіть в магазин, і відповідно не закінчив лікування. В подальшому його помістили в неофіційний підрозділ батальйону, в якому перебували люди, які притягувалися до відповідальності за вживання алкоголю чи наркотиків, хоча він нічого такого не вживає. Через деякий час, без причини, його посадили в яму на два тижні, внаслідок чого в нього сталося запалення нирок. Внаслідок чого його поклали на тиждень до лікарні, після чого він знову звернувся до ВЛК. Він скаржився до служби ВСП, які приїхали з перевіркою, та того ж дня йому вручили обхідний лист, оскільки він обмежено придатний та не може проходити службу в ДШВ. З обхідним листом він прийшов до командира батальйону, який сказав занести лист в стройову частину. Через три дні в стройовій частині йому сказали, що ніякого обхідного листа немає, та він продовжив службу. Потім він знову пройшов ВЛК, де надали повторно висновок, що він обмежено придатний.

З батальйоном він не виїхав на виїзд, оскільки проходив тоді ВЛК. В подальшому, 18.10.2022 його викликав ОСОБА_9 , який сказав, щоб він зайшов, оскільки йому на камеру будуть оголошувати бойове розпорядження. Коли він зайшов до кімнати там перебували юрист батальйону, психолог, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Йому повідомили, що здійснюється відеофіксування, надали папір, та він письмово написав, у зв`язку із чим відмовляється від бойового розпорядження. Він відмовився від виконання бойового завдання в зв`язку із погіршенням стану здоров`я та морально-психологічного стану. Він звертався до психолога за допомогою, оскільки в нього бувають випадки неврастенії, неконтрольовані випади агресії, постійно болить або німіє рука.

На даний час він має два висновки ВЛК, які його не влаштовують, проте він їх не оскаржував, оскільки не знав, що це можна робити. Він постійно п`є ліки. Якщо йому зараз би сказали виїхати на бойове завдання, він також би відмовився.

В 2023 році його притягували до дисциплінарної відповідальності за самовільне залишення військової частини, він в той час перебував на стаціонарному лікуванні.

До мобілізації він перебував в ТРО, де отримав кульове поранення руки. Коли він прийшов на військову службу, він хотів бути водієм, він не розумів, що його можуть перевести на іншу посаду. Він приходив служити в ВЧ НОМЕР_1 , а в результаті опинився в ВЧ НОМЕР_3 .

Крім власних показів обвинуваченого ОСОБА_3 , його вина в інкриминованому злочині підтверджується:

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який під час судового провадження дав суду показання про те, що з обвинуваченим він знайомий, відносини робочі. Він несе службу в військовій частині НОМЕР_3 , де і ОСОБА_3 . Йому відомо про факт невиконання ОСОБА_3 бойового розпорядження, яке було зачитано заступником командира військової частини з морально психологічного забезпечення, про вихід на позиції до АДРЕСА_2 , де на той час вже ніс службу їх батальйон. За словами командира ОСОБА_13 , ОСОБА_3 відразу не поїхав з усім батальйоном до н.п. Красятичі, обґрунтувавши відмову незадовільним станом свого здоров`я. Він був присутній під час оголошення бойового розпорядження ОСОБА_3 . Крім нього були точно присутні ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Заступником командира військової частини з морально психологічного забезпечення проводився відеозапис під час оголошення бойового розпорядження ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 був в його підпорядкуванні приблизно один місяць влітку 2022 року, за наказом командира військової частини ОСОБА_16 , з метою виправлення після вчинення дисциплінарного правопорушення.

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який під час судового провадження дав суду показання про те, що з обвинуваченим він знайомий. Вони разом проходять військову службу в ВЧ № НОМЕР_3 . 17.10.2022 він був присутнім під час зачитування старшим лейтенантом ОСОБА_18 бойового розпорядження ОСОБА_3 , на що останній повідомив, що не може виконувати бойове розпорядження за станом здоров`я. Крім нього були присутні ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Також здійснювався відеозапис під час оголошення ОСОБА_3 бойового розпорядження, про що було повідомлено останнього.Хто саме здійснював відеозапис, він не пам`ятає. Відповідно до бойового розпорядження ОСОБА_3 мав виїхати до н.п. Красятичі, де вже на той час виконував бойове завдання його батальйон. Чому ОСОБА_3 не поїхав відразу зі своїм батальйоном до н.п. Красятичі, йому не відомо.

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який під час судового провадження дав суду показання про те, що з обвинуваченим разом проходять військову службу. 17.10.2022, в його присутності, ОСОБА_3 отримав усний наказ від свого командира ОСОБА_19 на виконання бойового розпорядження відбути на бойові позиції до свого підрозділу у АДРЕСА_2. Від виконання бойового розпорядження ОСОБА_3 відмовився, мотивуючи станом здоров`я, посилаючись на ВЛК. Крім нього буди присутні ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_17 .. ОСОБА_3 повідомляли, що проводиться відеозйомка. Він проходить службу на посаді офіцера-психолога. ОСОБА_3 до 17.10.2022 до нього не звертався зі скаргами чи психологічними проблемами.

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який під час судового провадження дав суду показання про те, що з обвинуваченим він знайомий, так як останній з травня 2022 року проходить службу в батареї протитанкових керованих ракет ВЧ НОМЕР_3 , командиром якої він є. Буквально через день після добровільного прибуття на службу, обвинувачений сказав, що його не влаштовують умови проживання.Хотів, щоб його звільнили, та почав вирішувати ці питання шляхом проходження ВЛК. За час проходження служби ОСОБА_3 не приймав участь у зайняттях, постійно посилаючись на стан здоров`я. Обвинувачений постійно порушував порядок, зокрема в частині носіння форменного одягу та розпорядку.

В жовтні 2022 року він особисто зачитував ОСОБА_3 наказ про виконання бойового розпорядження, яке останній не виконав, що фіксувалося в присутності заступника з морально психологічного забезпечення, а також, наскільки він пам`ятає, був присутній ОСОБА_9 . ОСОБА_3 відмовився від виконання бойового розпорядження посилаючись на стан здоров`я. Під час зачитування наказу, обвинувачений був повідомлений, що здійснюється відеофіксація. Розпорядження зачитувалося ОСОБА_3 окремо, оскільки останній уникав виконання бойових завдань, на відміну від інших військовослужбовців його батареї. Він надав обвинуваченому неодноразово час на вирішення витань з його здоров`ям, та щоб він переводився в не бойову військову частину. ОСОБА_3 не видавалася зброя, оскільки останній ні разу не проходив навчання, та не тримав зброї в руках. Жодних завдань ОСОБА_3 за час служби не виконував. На даний час ОСОБА_3 перебуває на посаді «номер обслуги», яка передбачає піднесення, подачу, перезарядку пускових установок. Посадові обов`язки кожної посади регламентується Статутами. Йому не відомо, щоб ОСОБА_3 підписував обхідний лист.

Крім цього вина ОСОБА_3 об`єктивно підтверджується:

- доповіддю командира військової частини НОМЕР_3 за № 2756/73 від 19.10.2022, щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 (т.2 а.с.10);

- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 117 від 11.05.2022, відповідно до якого солдата ОСОБА_3 призначено на посаду водія 1 відділення протитанкових керованих ракет 2 взводу протитанкових керованих ракет батареї протитанкових керованих ракет 20 окремого батальйону спеціального призначення, ВОС - НОМЕР_6 9т.2 а.с.15);;

- копією військового квитка ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 9т.2 а.с.18-19;

- медичною характеристикою виданою на ім`я ОСОБА_3 начальником медичного пункту військової частини НОМЕР_3 , відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_3 обмежено придатний до військової служби т.2 а.с.20;

- довідкою військово-лікарської комісії № 1376 від 08.09.2022, виданої НВМКЦ «Головним військовим клінічним госпіталем» на ім`я ОСОБА_3 , відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_3 визнаний обмежено придатним до військової служби 9т.2 а.с. 22);

- довідкою військово-лікарської комісії № 7123 від 07.10.2022, виданої НВМКЦ «Головним військовим клінічним госпіталем» на ім`я ОСОБА_3 , відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_3 визнаний обмежено придатним до військової служби 9 т.2 а.с.23;

- довідкою військово-лікарської комісії № 22483 від 29.11.2023, виданої НВМКЦ «Головним військовим клінічним госпіталем» на ім`я ОСОБА_3 , відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_3 визнаний обмежено придатним до військової служби9 т.1 а.с. 128);

- актом службового розслідування заступника командира БПКР з морально- психологічного забезпечення ОСОБА_20 від 27.10.2022, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_21 , по факту відмови від виконання бойового наказу ОСОБА_3 9 ( т.2 а.с. 25).;

- протоколом огляду від 22.11.2022, відповідно до якого, оглянуто мобільний телефон «Iphone 11» imei1: НОМЕР_5 , та якому є відеозапис, з якого вбачається, як командир батареї протитанкових керованих ракет старший лейтенант ОСОБА_7 зачитує солдату ОСОБА_3 бойове розпорядження, від виконання якого останній відмовляється (т.2 а.с.32-35);

- листом НВМКЦ «Головного військового клінічного госпіталю» № 545/4/6896 від 21.11.2022, відповідно до якої, ОСОБА_3 до вищезазначеного закладу за медичною допомогою не звертався;

- листом КНП «Броварської багатопрофільної клінічної лікарні» № 2412 від 11.11.2022, відповідно до якого, ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному закладі з 17.08.2022 по 29.08.2022;

- довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 № 79/1670 від 05.05.2022, виданою на ім`я ОСОБА_3 , відповідно до якої останньому встановлено діагноз: «здоровий»;

- листом командира військової частини НОМЕР_1 № 512 від 20.01.2023, яким роз`яснено порядок призначення військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 , солдата ОСОБА_3 , на посаду водія 1 відділення протитанкових керованих ракет 2 взводу протитанкових керованих ракет 20 окремого батальйону спеціального призначення, а саме до військової частини НОМЕР_3 виключно наказом командира військової частини НОМЕР_1 ;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 60 від 17.03.2022, відповідно до якого введено в дію штат 20 окремого батальйону спеціального призначення з 17.03.2022.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч.4 ст. 402 КК України вірна, оскільки він вчинив непокору, а саме у відкритій відмові виконати наказ начальника в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, обставини скоєння злочину, враховує особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не судимий, його відношення до скоєного. Згідно ст. 66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 ,судом не встановлено. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання останнього, судом не встановлено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням ситуації, яка наразі склалася в країні в зв`язку зі збройною агресією росії та конституційним обов`язком кожного громадянина по захисту Батьківщини, вчинений військовозобов`язаним умисний тяжкий злочин, представляє значну суспільну небезпечність, тому звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням неможливе, оскільки воно створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя та безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєного стану та мобілізації. Тому правових підстав для застосування ст.75 КК України до обвинуваченого суд не вбачає.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 , ч.15 ст.615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України і призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного звернення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1