Справа № 128/818/24
УХВАЛА

Іменем України

22 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

У складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000009 від 06 січня 2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Вінницького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 06 січня 2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 369 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу увигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки обвинуваченому інкримінується вчинення тяжкого кримінального правопорушення - злочину, обвинувачений немає постійного джерела прибутку, відсутність постійного місця роботи, раніше неодноразово судимий, відсутні стійкі соціальні зв`язки. Крім того, існують підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, може знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а таким чином наявні ризики, передбачені п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які враховувались судом при обранні та продовженні запобіжного заходу стосовно обвинуваченого та, які не зменшились і не відпали. Прокурор вважає, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам, які на цей час не зменшились і не відпали, у зв`язку з чим, просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про продовження про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , судом встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2024 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали визначено до 05 березня 2024 року, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою Вінницького районного суду вінницької області від 04 березня 2024 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03 травня 2024 року.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 369 КК України.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів.

Вирішуючи питання щодо існування ризиків вчинення обвинуваченим дій, визначених статтею 177 КПК, суд виходить з наступного.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Прокурор посилався, як на підставу застосування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений матиме можливість: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити новий злочин, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Суд вважає, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним оскільки обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, так як обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за вчинення яких законом, передбачені покарання у виді позбавлення волі на строки від 6 до 10 років з конфіскацією майна та від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення також є реальним, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має офіційного джерела доходів, проживає за межами Вінницької області, а отже наявні достатні підстави вважати, що обвинувачений при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під ватрою, у подальшому може скоїти нові злочини.

Аналізуючи наведені вище обґрунтування, враховуючи відомості про особу підозрюваного, характер вчиненого кримінального правопорушення, можна прийти до вмотивованого висновку про те, що ризики, які існували на час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 є актуальними і наразі, що дає обґрунтовані підстави вважати, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, тому суд вважає доцільним продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що зазначені ризики зменшились, або ж відпали, наразі відсутні, тому підстави для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 на більш м`який - відсутні, застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить запобігання вищезазначеним ризикам.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.

Розмір застави визначений ухвалою суду раніше залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 177, 178, 183,199,314-316,376КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів в Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№1)".

Строк дії ухвали до 21 червня 2024 року.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Вінницькій області до спливу терміну тримання під вартою.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) повідомляти прокурора, суд про необхідність зміни свого місця проживання або місця роботи;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України, в разі їх наявності;

4) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу суду.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, заставодавцю, що у разі невиконання покладених на обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, та до обвинуваченого може бути застосовано інший запобіжний захід.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 5 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1