Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/255/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому у порядку письмового провадження, матеріали продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000041 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальниого правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08.02.2024, якою стосовно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Павлогорлівка Бобринецького району Кіровоградської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 14.30 год 07.04.2024 включно, без визначення розміру застави.

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Добровеличківського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження № 0000041 від 11.04.2021 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні, яке відбулось 08.02.2024, за клопотанням прокурора ОСОБА_6 , районний суд продовжив дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на строк 60 днів.

Районний суд мотивував своє рішення тим, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, наслідком якого стала смерть особи, офіційно місце проживання не зареєстроване. Також, зі змісту обвинувального акта ОСОБА_5 , на момент вчинення кримінального правопорушення, перебував у стані алкогольного сп`яніння та інкриміноване кримінальне правопорушення вчинене групою осіб. Крім того, суд вважає, що на даний час ризики на які вказував прокурор не зменшилися та продовжують існувати, а тому строк тримання під вартою обвинуваченого підлягає продовженню.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 , просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про незаконність подальшого утримання його під вартою, оскільки ризики заявлені у клопотанні прокурором не доведенні, а також до клопотання не додано матеріалів, які б обґрунтовували доводи щодо неможливості застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів.

Також, вказує, що стороною обвинувачення не доведено «існування спроб» перелічених у п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а одного лише припущення прокурора про те, що такі спроби можуть потенційно виникнути, недостатньо для ухвалення рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вина його не доведена жодними доказами та не підтверджена показаннями свідків. На час скоєння злочину, а саме з 09.00 до 13.00 год він перебував у м`ясному пальйоні Помічнянського ринку і його бачили більш ніж двадцять осіб.

Вказує і на те, що потерпілий ОСОБА_7 перший проявив агресію до нього, оскільки він відмовив у пошуках пляшки горілки та відмовив позичати потерпілому гроші.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомив, що потерпілий ОСОБА_7 перший вдарив його по обличчю та вони у двох впали на землю. Навмисно він ОСОБА_7 не бив, що можуть підтвердити свідки. У нього брали кров на аналіз ДНК і ніяких біологічних слідів на речах потерпілого не виявлено.

Вважає, що ОСОБА_7 могли наносити тілесні ушкодження також ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також його могли побити в парку, за кілометр від його місця проживання.

Також, апелянт зазначає про те, що у нього не має мети переховуватись від суду, оскільки він добровільно сів до автомобіля працівників поліції, які відвезли його для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, він має постійне місця проживання та зважаючи на тривалий строк перебування під вартою без вирішення справи по суті, приймаючи до уваги презумпцію невинуватості та відсутність доведених перед судом підстав для продовження строку тримання його під вартою, обвинувачений вважає за необхідне змінити йому запобіжний захід на більш м`який, а саме на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Прокурор, обвинувачений та його захисник, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Як вбачається з виділених матеріалів судового провадження № 387/731/21, у провадженні Добровеличківського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження № 0000041 від 11.04.2021 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як встановлено колегією суддів в судовому засіданні суду апеляційної інстанції та, що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах кримінального провадження № 387/731/21, в судовому засіданні судом першої інстанції, в порядку ст. 331 КПК України, розглянуто клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , з обґрунтуванням доцільності обрання даного запобіжного заходу.

Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновку про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися і виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 та належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставини, на які посилається прокурор в обґрунтування доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, дають достатні підстави вважати, що і на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_5 може перешкоджати судовому провадженню, впливаючи на свідків, потерпілих, переховуватися від суду з метою уникнути можливої кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Також, колегією суддів не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відпала необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою.

Вищезазначені обставини на переконання колегії суддів є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу у триманні під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи. Зміна запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.

Тому, апеляційні доводи обвинуваченого про необґрунтованість продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, районний суд при розгляді даного клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, у зв`язку із чим посилання обвинуваченого на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення вимог Кримінального процесуального Закону при її винесенні, на переконання колегії суддів, є безпідставними.

Отже, колегія суддів вважає, що належна процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 не може бути забезпечена застосуванням менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу обвинуваченого необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 405, 406, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08.02.2024, якою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 14.30 год 07.04.2024 включно, без визначення розміру застави - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2