У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2024 Справа №607/2211/24 Провадження №1-кс/607/706/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скарги ОСОБА_5 на постанову про відмову у задоволенні клопотання та про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

1. Зміст та суть поданої скарги.

ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою у межах кримінального провадження №0000251 від 28 липня 2023 року, у якій просить скасувати процесуальні рішення слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , які були прийняті останнім у межах вказаного кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю водіїв легкових автомобілів під керуванням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у якій водії та пасажири отримали тілесні ушкодження, а водій ОСОБА_7 у подальшому помер, а саме: 1) постанову від 12 січня 2024 року щодо задоволення клопотання про проведення слідчих дій; 2) рішення від 12 січня 2024 року щодо внесення відомостей до ЄРДР за ч. 2 ст. 286 КК України; 3) постанову від 19 січня 2024 року в частині відмови у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, а також просить зобов`язати слідчого провести слідчі дії, у проведенні яких ним було відмовлено, про що викладено у мотивувальній частині клопотання, та зобов`язати його призначити та провести повторну судову інженерно-трасологічну експертизу, щодо якої слідчим не прийнято рішення.

В обґрунтування вказаної скарги заявник ОСОБА_5 зазначає про те, що у провадженні слідчих слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження №0000251, внесене 28 липня 2023 року слідчим відділу поліції (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю водіїв легкових автомобілів під керуванням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у якій водії та пасажири отримали тілесні ушкодження. Через отриманні тілесні ушкодження водієм ОСОБА_7 25 серпня того ж року сталася його смерть. З цього приводу ні слідчим, ні прокурором перекваліфікація кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 286 КК України на ч. 2 КК України проведена не була та відомості за ч. 2 ст. 286 КК України до ЄРДР не вносились, а лише начальником СУ ГУНП в Тернопільській області зініційовано передати кримінальне провадження для подальшого розслідування слідчому підрозділу вищого рівня. 28 грудня 2023 року слідчим без проведення низки слідчих дій (без призначення та проведення комісійної судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , необхідність якої викликалась у зв`язку з сумнівністю первісної судово-медичної експертизи його тіла; без проведення слідчого експерименту обставин ДТП з участю ОСОБА_5 , проведення у якому викликалась наданням слідчим експерту неправильних вихідних даних; без призначення повторної судової інженерно-транспортної експертизи, необхідність у якій викликалась, через надання слідчим експерту недостовірних даних щодо елементів дороги, де сталася ДТП, тощо) слідчим водію ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Зі змісту поданої скарги слідує, що з повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України убачається, що о 09 год. 16 хв. водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «KIA CEED», р.н. НОМЕР_1 , з пасажирами ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та восьмимісячною ОСОБА_8 рухався проїзною частиною автодороги М-30 «Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине» зі сторони м. Тернополя у напрямку м. Бережани із швидкістю 90 км/год. та, допустивши порушення вимог п. п. 2,3 (б, д), 10.1, 11.3, 14.2, 12.3 на ділянці дороги КМ 118+850 м, створив небезпеку для руху водію зустрічного автомобіля «Ford C-Max», р. н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , пасажиром якого була ОСОБА_5 . У свою чергу ОСОБА_7 допустився порушення вимог п.12.3 ПДР України, негайно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки керованого транспортного засобу, а змінив напрямок свого руху вправо та виїхав на узбіччя елемент автомобільної дороги, який не призначений для руху транспортних засобів. «Унаслідок порушення водіями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вказаних пунктів ПДР України, на узбіччі, яке прилягає до смуги руху у бік м. Тернопіль, відбулося зіткнення передньої частини автомобіля «КІА CEED» із передньою лівою частиною автомобіля «Ford С-Max». Під час дорожньо-транспортної пригоди: водію ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження, які відповідно до п. п. 2.21 (в), 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого (більш як 21 день) розладу здоров`я; особі, яка подала скаргу - пасажиру автомобіля «Ford C-Мах» - ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження, які відповідно до п.п.2.2, 2.2.1.а, 2.2.1.б, 2.2.1.в Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості; малолітньому пасажиру автомобіля «КІА СЕЕD» - ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження, які відповідно до п.п.2.2, 2.2.1.б,в Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Зазначене повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на думку особи, яка подала вказану скаргу, є безпідставне та надумане, яке не ґрунтується: на зібраних доказах у кримінальному провадженні; вимогах матеріального права; позиції Верховного Суду у конкретних справах в аналогічних дорожніх ситуаціях.

З метою усунення істотної неправильності та неповноти досудового розслідування, правильної кваліфікації дій водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , скаржником в силу вимог ст. ст. 55, 56, 242 КПК України начальнику СУ ГУНП в Тернопільській області було подано клопотання, доповнення до клопотання, а також заява про внесення відомостей до ЄРДР за ч. 2 ст. 286 КК України. У прохальній частині клопотання було зазначено таке: через істотне порушення слідчим слідчого відділу ВП (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області п. ОСОБА_9 та слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області п. ОСОБА_10 та ОСОБА_4 вимог КПК України під час досудового розслідування кримінального провадження №0000251, внесеного 28 липня 2023 року слідчим відділу поліції (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю водіїв легкових автомобілів під керуванням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у якій водії та пасажири отримали тілесні ушкодження, а у подальшому помер водій ОСОБА_7 , що викликало явно неправильну кваліфікацію дій водія ОСОБА_6 з безпідставного перекладення винуватості у ДТП на померлого ОСОБА_7 , дати письмові вказівки старшому групи слідчих у кримінальному провадженні виконати наступне: 1.1) внести відомості до СРДР за ч. 2 ст. 286 КК України; 1.2) через допущення слідчим п. ОСОБА_9 під час огляду місця істотної неправильності та неповноти, невказання віддалі від базової лінії до місця зіткнення транспортних засобів за його участю та участю спеціаліста Служби автомобільних доріг в Тернопільській області з управління транспорту проведення провести огляд ділянки дороги, де сталася ДТП, під час якого зафіксувати: віддаль, з якої проводився відлік від базової лінії до місця зіткнення транспортних засобів; кут підйому ділянки дороги у напрямку руху водія ОСОБА_11 до зіткнення транспортних засобів; кут підйому ділянки дороги у напрямку руху водія ОСОБА_6 до зіткнення транспортних засобів; 1.3) провести за потерпілої ОСОБА_5 та її представника участі з використанням автомобіля марки «Ford С-Мах» слідчого експерименту, під час якого встановити: видимість у напрямку руху, як їхав ОСОБА_7 перед зіткненням транспортних засобів; на якій віддалі міг побачити водій ОСОБА_7 зустрічний автомобіль під керуванням ОСОБА_6 ; яку віддаль займали 5 автомобілів, яких обганяв водій ОСОБА_6 перед зіткненням транспортних засобів; 1.3) призначити повторну судової інженерно-транспортну експертизу, питання на яку будуть наданні ОСОБА_5 у додатковому клопотанні після проведення з нею та з участю її представника слідчого експерименту; 1.4) отримати тимчасовий доступ до оригіналів медичних документів в медичних закладах, у яких з 28 липня по 25 серпня 2023 року ОСОБА_12 проходив лікування; 1.5) призначити комісійну судово-медичну експертизу щодо ОСОБА_13 , на вирішення якої поставити такі запитання: яка причина смерті ОСОБА_7 .? чи підтверджується об`єктивними клінічними даними встановлена причина його смерті, якщо так, то якими саме? коли настала смерть ОСОБА_7 .? які тілесні ушкодження маються на його тілі, до якого ступеня тяжкості вони відносяться, який їх характер, локалізація, час та механізм утворення? які тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_7 .? чи правильно встановлено діагноз ОСОБА_7 при доставлені його 28 липня 2023 року у медичний заклад? якщо діагноз встановлено неправильно або несвоєчасно, то в яких із медичних закладів було причиною цього, як це вплинуло в подальшому на його лікування? чи перебуває встановлення неправильного та несвоєчасного діагнозу ОСОБА_7 у причинно-наслідковому зв`язку із настанням його смерті? чи правильно проводилося лікування ОСОБА_7 .? чи проводилось, а якщо так, то чи належним чином проводилось лікування ОСОБА_7 проти тромбоемболії? чи відповідали відповідним клінічним протоколам МОЗ проведене лікування ОСОБА_7 .? якими мали бути дії медичних працівників з наявністю у ОСОБА_7 отриманих ним під час ДТП тілесних ушкоджень та наявних у нього хвороб, щоб не наступила його смерть? чи привів тромб вен лівої нижньої кінцівки у ОСОБА_7 до його смерті? чи є тромб вен лівої нижньої кінцівки у ОСОБА_7 у причинного-наслідковому зв`язку з його смертю? чи мав би місце тромб вен лівої нижньої кінцівки у ОСОБА_14 , якщо , він не отримав травмі під час ДТП? чи є тромб вен лівої нижньої кінцівки у ОСОБА_7 у причинного-наслідковому зв`язку з його смертю; 1.6) змінити підозру ОСОБА_6 з ч. 1 на ч. 2 ст. 286 КК України; 1.7) обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляд тримання під вартою; 1.8) забезпечити арешт автомобіля ОСОБА_6 . У прохальній частині доповнення до клопотання було зазначено таке: призначити судову інженерно-транспорту експертизу на вирішення якої поставити питання: яка була швидкість автомобіля марки «KIA CEED», р.н. НОМЕР_3 , з пасажирами ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та восьмимісячною ОСОБА_8 перед зіткнення з автомобілем «Ford С-Мах», р.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_7 , пасажиром якого була скаржниця, з урахуванням зафіксованих у протоколі огляду місця події слідів, залишених його колесами унаслідок гальмування даного транспортного засобу та механічних ушкоджень наявних на цих транспортних засобах? яка була швидкість автомобіля марки «KIA CEED», р.н. НОМЕР_3 , з пасажирами ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та восьмимісячною ОСОБА_8 перед зіткнення з автомобілем «Ford С-Мах», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , пасажиром якого була скаржниця, з урахуванням зафіксованих у протоколі огляду місця події слідів, залишених його колесами унаслідок гальмування даного транспортного засобу та механічних ушкоджень наявних на цих транспортних засобах? яка була швидкість автомобіля марки «KIA CEED», р.н. НОМЕР_3 , з пасажирами ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та восьмимісячною ОСОБА_15 перед зіткнення з автомобілем «Ford С-Мах», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , пасажиром якого була скаржниця, з урахуванням зафіксованих у протоколі огляду місця події слідів, залишених його колесами унаслідок гальмування даного транспортного засобу та механічних ушкоджень наявних на цих транспортних засобах? аналогічно, яка була швидкість автомобіля марки «Ford С-Мах», р.н. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_7 , пасажиром якого була ОСОБА_5 , перед зіткнення з автомобілем марки «KIA CEED», p.н. НОМЕР_1 , з пасажирами ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та восьмимісячною ОСОБА_8 , з урахуванням зафіксованих у протоколі огляду місця події слідів, залишених його колесами унаслідок гальмування даного транспортного засобу та механічних ушкоджень наявних на цих транспортних засобах? 2.2) проведення експертизи доручити експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експерти Міністерства юстиції України; 3) для надання об`єктивних вихідних даних експертам для проведення повторної судової інженерно-транспортної експертизи в силу вимог ст.240 КПК України: а) з участю скаржниці та в присутності її представника на ділянці дороги, де сталася ДТП, провести слідчий експеримент на предмет встановлення небезпеки для руху автомобілів під керуванням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . При тому використати автомобілі відповідних марок, якими керували водії ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , тобто автомобілі марки «Ford С-Мах», та марки «KIA CEED». б) додатково допитати як свідків групу встановлених водіїв транспортних засобів, який обганяв ОСОБА_6 з наступних питань: де у колоні транспортних засобів в момент обгону ОСОБА_6 кожний із цих автомобілів займав відповідне місце? яка марка керованих автомобілів? які автомобілі були з причепами? яка їх довжина? на якій віддалі їхали ці автомобілі один за другим? яку довжину становила колона автомобілів? з якою швидкістю їхали дані автомобілі? на яких автомобілях були встановленні прилади для фіксування швидкості? при встановленні таких оглянути їх. До протоколів допитів додати відповідні схеми; в) з окремими водіями провести слідчі експерименти, метою яких буде встановлення віддалі, яку ОСОБА_6 необхідно було здолати при обгоні колони автомобілів; г) за участю спеціаліста провести огляд ділянки дороги, де сталася ДТП, під час якого зафіксувати елементи дороги, у т.ч. підйоми, уклони у напрямку руху транспортних засобів. 3) призначити повторну судову інженерно-транспортну експертизу, на вирішення якої, крім питань поставлених слідчим при проведені первісної аналогічної експертизи, поставити запитання: а) з якою максимальною швидкістю міг рухатися автомобіль під керуванням ОСОБА_6 на ділянці дороги, де сталася ДТП, беручи до уваги горбисту місцевість, видимість у напрямку руху, яка буде встановлена під час слідчого експерименту? б) чи являлася з технічної точки зору ділянка дороги, де сталася ДТП, ділянкою дороги з обмеженою видимістю? в) чи мав водій ОСОБА_7 технічну можливість зупинити керований автомобіль з моменту виникнення небезпеки для руху, появи в полі зору автомобіля під керуванням ОСОБА_6 , до місця, де сталося зіткнення транспортних засобів? г) чи є з технічної точки зору виїзду водія ОСОБА_6 поза межі лівої частини проїзної частини порушенням вимог ПДР ? ґ) чи сталося б зіткнення транспортних засобів, якщо б водій ОСОБА_6 не виїхав би за межі лівої частини проїзної частини дороги? д) в якого із водіїв з технічної точки зору була більша можливість уникнення зіткнення транспортних засобів, водія ОСОБА_6 , який їхав практично по рівній ділянці дороги, чи водія ОСОБА_7 , який виїхав із низовини на їх вершину? е) чи є з технічної точки зору, вимушений виїзд водія ОСОБА_7 на праву обочину, з метою уникнення неминучого зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_6 , порушенням вимог п.12.3 ПДР України? є) чи є підстави вважати з технічної точки зору, що водій ОСОБА_7 діяв в даній ситуації, у зв`язку з аварійною ситуацією, яку створив водій ОСОБА_6 .? ж) чи мав водій ОСОБА_7 технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем під керуванням ОСОБА_6 , коли він ( ОСОБА_7 ) його виявив при виїзді з низовини на вершину підйому іншим шляхом, ніж виїзду на праву обочину? з) чи є діях водія ОСОБА_7 з технічної точки зору недотримання вимог ПДР України, в частині виїзду на праву обочину для уникнення зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_6 , куди поїхав і останній? и) хто раніше, виходячи з даних огляду місця події, проведених експертиз, якими наближено визначено швидкість автомобілів перед зіткненням, водій ОСОБА_6 чи водій ОСОБА_7 виїхав на праву обочин в напрямку м. Тернопіль? і) якщо раніше виїхав на праву обочину в напрямку м. Тернопіль водій ОСОБА_6 , то чи мав технічну можливість водій ОСОБА_7 , виходячи із віддалі між транспортними засобами та швидкості їх руху прийняти відповідне рішення та не виїжджати на цю обочину? 4) призначити судово-товарознавчу експертизу автомобіля марки «Ford C-Max», р.н. НОМЕР_2 , на вирішення якої поставити запитання: яка матеріальна шкода заподіяна власнику, у зв`язку з ДТП?

Також особа, яка подала скаргу зазначає, що у заяві нею клопоталось ввести щодо ОСОБА_6 відомості до ЄРДР за фактом ДТП, унаслідок якої загинув ОСОБА_12 , за ч. 2 ст. 286 КК України. За наслідками розгляду слідчий слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_16 прийняв рішення про відмову у задоволенні зазначеної заяви. Слідчий відмовляючи у задоволенні заяви зазначив, що водій ОСОБА_7 унаслідок ДТП отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Зазначене рішення є незаконним, оскільки не відповідає вимогам ст. 214 КПК України. Оскільки, слідчий усупереч вимог ст. ст. 110, 220, 214 КПК України, при наявності правових підстав незаконно відмовив у задоволенні звернень, та не визначився щодо призначення, непризначення повторної судової транспортно-трасологічної експертизи, а тому в силу вимог п.1, п.7 ст.303 КПК України вказані рішення слідчого скаржниця оскаржує слідчому судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Крім того, до початку розгляду слідчим суддею вказаної скарги по суті представником особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_3 до суду подано письмові доповнення до вищезазначеної скарги, у прохальній частині яких останній просить залишити без розгляду питання про зобов`язання слідчого групи слідчих слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області у кримінальному провадженні №0000251, внесеного 28 липня 2023 року слідчим відділу поліції (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області до ЄРДР за ч. 1 ст. 286 КК України, щодо проведення: судово-товарознавчих експертиз пошкоджень автомобілів, на яких сталася ДТП; додаткового огляду місця події; слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 у зв`язку із проведенням цих слідчих дій.

На вимогу слідчого судді органом досудового розслідування надані матеріали кримінального провадження №0000251 від 28 липня 2023 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

2. Висловлені учасниками судового засідання позиції щодо поданої скарги.

Особа, яка подала скаргу ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, однак її інтереси під час судового розгляду слідчим суддею поданої нею скарги представляв її представник адвокат ОСОБА_3 .

Представник особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги поданої ОСОБА_5 скарги із урахуванням зазначених у поданих ним до суду раніше письмових доповненнях уточнень, підтримав та просив задовольнити. Також під час судового розгляду вказаної скарги адвокат зазначив, що оскаржувані його довірителькою (потерпілою у вказаному кримінальному провадженні) рішення слідчого містять у собі певні протиріччя та є необґрунтованими.

Слідчий, рішення якого оскаржується слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 у судовому засіданні висловив свої заперечення щодо задоволення скарги.

3. Положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали, а також мотиви та оцінка слідчого судді.

Дослідивши скаргу з доданими до неї письмовими матеріалами, заслухавши доводи представника особи, яка подала скаргу та пояснення слідчого, рішення якого оскаржується, надавши таким оцінку, слідчий суддя вважає, що скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

У відповідності до частини першої статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування є складовою судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед детективом, та обґрунтованість внесеного клопотання .

Таким чином, предметом судового контролю під час розгляду такої категорії скарг є не лише прийняте слідчим, прокурором рішення стосовно клопотання, а й дотримання інших процесуальних вимог щодо проведення відповідних слідчих (розшукових) дій, які ініціюються перед органами досудового розслідування у кримінальному провадженні.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000251 від 28 липня 2023 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Так, у межах вказаного кримінального провадження потерпіла ОСОБА_5 звернулася до начальника СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_17 з письмовим клопотанням від 10.01.2024 року, у якому просила: через істотне порушення слідчим слідчого відділу ВП (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області п. ОСОБА_9 та слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області п. ОСОБА_10 та ОСОБА_4 вимог КПК України під час досудового розслідування кримінального провадження №0000251, внесеного 28 липня 2023 року слідчим відділу поліції (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю водіїв легкових автомобілів під керуванням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у якій водії та пасажири отримали тілесні ушкодження, а у подальшому помер водій ОСОБА_7 , що викликало явно неправильну кваліфікацію дій водія ОСОБА_6 з безпідставного перекладення винуватості у ДТП на померлого ОСОБА_7 , дати письмові вказівки старшому групи слідчих у кримінальному провадженні виконати наступне: 1.1) внести відомості до СРДР за ч. 2 ст. 286 КК України; 1.2) через допущення слідчим п. ОСОБА_9 під час огляду місця істотної неправильності та неповноти, невказання віддалі від базової лінії до місця зіткнення транспортних засобів за його участю та участю спеціаліста Служби автомобільних доріг в Тернопільській області з управління транспорту проведення провести огляд ділянки дороги, де сталася ДТП, під час якого зафіксувати: віддаль, з якої проводився відлік від базової лінії до місця зіткнення транспортних засобів; кут підйому ділянки дороги у напрямку руху водія ОСОБА_11 до зіткнення транспортних засобів; кут підйому ділянки дороги у напрямку руху водія ОСОБА_6 до зіткнення транспортних засобів; 1.3) провести за потерпілої ОСОБА_5 та її представника участі з використанням автомобіля марки «Ford С-Мах» слідчого експерименту, під час якого встановити: видимість у напрямку руху, як їхав ОСОБА_7 перед зіткненням транспортних засобів; на якій віддалі міг побачити водій ОСОБА_7 зустрічний автомобіль під керуванням ОСОБА_6 ; яку віддаль займали 5 автомобілів, яких обганяв водій ОСОБА_6 перед зіткненням транспортних засобів; 1.3) призначити повторну судової інженерно-транспортну експертизу, питання на яку будуть наданні ОСОБА_5 у додатковому клопотанні після проведення з нею та з участю її представника слідчого експерименту; 1.4) отримати тимчасовий доступ до оригіналів медичних документів в медичних закладах, у яких з 28 липня по 25 серпня 2023 року ОСОБА_12 проходив лікування; 1.5) призначити комісійну судово-медичну експертизу щодо ОСОБА_13 , на вирішення якої поставити такі запитання: яка причина смерті ОСОБА_7 .? чи підтверджується об`єктивними клінічними даними встановлена причина його смерті, якщо так, то якими саме? коли настала смерть ОСОБА_7 .? які тілесні ушкодження маються на його тілі, до якого ступеня тяжкості вони відносяться, який їх характер, локалізація, час та механізм утворення? які тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_7 .? чи правильно встановлено діагноз ОСОБА_7 при доставлені його 28 липня 2023 року у медичний заклад? якщо діагноз встановлено неправильно або несвоєчасно, то в яких із медичних закладів було причиною цього, як це вплинуло в подальшому на його лікування? чи перебуває встановлення неправильного та несвоєчасного діагнозу ОСОБА_7 у причинно-наслідковому зв`язку із настанням його смерті? чи правильно проводилося лікування ОСОБА_7 .? чи проводилось, а якщо так, то чи належним чином проводилось лікування ОСОБА_7 проти тромбоемболії? чи відповідали відповідним клінічним протоколам МОЗ проведене лікування ОСОБА_7 .? якими мали бути дії медичних працівників з наявністю у ОСОБА_7 отриманих ним під час ДТП тілесних ушкоджень та наявних у нього хвороб, щоб не наступила його смерть? чи привів тромб вен лівої нижньої кінцівки у ОСОБА_7 до його смерті? чи є тромб вен лівої нижньої кінцівки у ОСОБА_7 у причинного-наслідковому зв`язку з його смертю? чи мав би місце тромб вен лівої нижньої кінцівки у ОСОБА_14 , якщо , він не отримав травмі під час ДТП? чи є тромб вен лівої нижньої кінцівки у ОСОБА_7 у причинного-наслідковому зв`язку з його смертю; 1.6) змінити підозру ОСОБА_6 з ч. 1 на ч. 2 ст. 286 КК України; 1.7) обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляд тримання під вартою; 1.8) забезпечити арешт автомобіля ОСОБА_6 .

Крім того, 15.01.2024 року у межах вказаного кримінального провадження потерпіла ОСОБА_5 звернулася до начальника СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_17 письмовими доповненнями до клопотання, у прохальній частині яких ставила питання про таке: призначити судову інженерно-транспорту експертизу на вирішення якої поставити питання: яка була швидкість автомобіля марки «KIA CEED», р.н. НОМЕР_3 , з пасажирами ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та восьмимісячною ОСОБА_8 перед зіткнення з автомобілем «Ford С-Мах», р.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_7 , пасажиром якого була скаржниця, з урахуванням зафіксованих у протоколі огляду місця події слідів, залишених його колесами унаслідок гальмування даного транспортного засобу та механічних ушкоджень наявних на цих транспортних засобах? яка була швидкість автомобіля марки «KIA CEED», р.н. НОМЕР_3 , з пасажирами ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та восьмимісячною ОСОБА_8 перед зіткнення з автомобілем «Ford С-Мах», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , пасажиром якого була скаржниця, з урахуванням зафіксованих у протоколі огляду місця події слідів, залишених його колесами унаслідок гальмування даного транспортного засобу та механічних ушкоджень наявних на цих транспортних засобах? яка була швидкість автомобіля марки «KIA CEED», р.н. НОМЕР_3 , з пасажирами ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та восьмимісячною ОСОБА_15 перед зіткнення з автомобілем «Ford С-Мах», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , пасажиром якого була скаржниця, з урахуванням зафіксованих у протоколі огляду місця події слідів, залишених його колесами унаслідок гальмування даного транспортного засобу та механічних ушкоджень наявних на цих транспортних засобах? аналогічно, яка була швидкість автомобіля марки «Ford С-Мах», р.н. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_7 , пасажиром якого була ОСОБА_5 , перед зіткнення з автомобілем марки «KIA CEED», p.н. НОМЕР_1 , з пасажирами ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та восьмимісячною ОСОБА_8 , з урахуванням зафіксованих у протоколі огляду місця події слідів, залишених його колесами унаслідок гальмування даного транспортного засобу та механічних ушкоджень наявних на цих транспортних засобах? 2.2) проведення експертизи доручити експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експерти Міністерства юстиції України; 3) для надання об`єктивних вихідних даних експертам для проведення повторної судової інженерно-транспортної експертизи в силу вимог ст.240 КПК України: а) з участю скаржниці та в присутності її представника на ділянці дороги, де сталася ДТП, провести слідчий експеримент на предмет встановлення небезпеки для руху автомобілів під керуванням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . При тому використати автомобілі відповідних марок, якими керували водії ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , тобто автомобілі марки «Ford С-Мах», та марки «KIA CEED». б) додатково допитати як свідків групу встановлених водіїв транспортних засобів, який обганяв ОСОБА_6 з наступних питань: де у колоні транспортних засобів в момент обгону ОСОБА_6 кожний із цих автомобілів займав відповідне місце? яка марка керованих автомобілів? які автомобілі були з причепами? яка їх довжина? на якій віддалі їхали ці автомобілі один за другим? яку довжину становила колона автомобілів? з якою швидкістю їхали дані автомобілі? на яких автомобілях були встановленні прилади для фіксування швидкості? при встановленні таких оглянути їх. До протоколів допитів додати відповідні схеми; в) з окремими водіями провести слідчі експерименти, метою яких буде встановлення віддалі, яку ОСОБА_6 необхідно було здолати при обгоні колони автомобілів; г) за участю спеціаліста провести огляд ділянки дороги, де сталася ДТП, під час якого зафіксувати елементи дороги, у т.ч. підйоми, уклони у напрямку руху транспортних засобів. 3) призначити повторну судову інженерно-транспортну експертизу, на вирішення якої, крім питань поставлених слідчим при проведені первісної аналогічної експертизи, поставити запитання: а) з якою максимальною швидкістю міг рухатися автомобіль під керуванням ОСОБА_6 на ділянці дороги, де сталася ДТП, беручи до уваги горбисту місцевість, видимість у напрямку руху, яка буде встановлена під час слідчого експерименту? б) чи являлася з технічної точки зору ділянка дороги, де сталася ДТП, ділянкою дороги з обмеженою видимістю? в) чи мав водій ОСОБА_7 технічну можливість зупинити керований автомобіль з моменту виникнення небезпеки для руху, появи в полі зору автомобіля під керуванням ОСОБА_6 , до місця, де сталося зіткнення транспортних засобів? г) чи є з технічної точки зору виїзду водія ОСОБА_6 поза межі лівої частини проїзної частини порушенням вимог ПДР ? ґ) чи сталося б зіткнення транспортних засобів, якщо б водій ОСОБА_6 не виїхав би за межі лівої частини проїзної частини дороги? д) в якого із водіїв з технічної точки зору була більша можливість уникнення зіткнення транспортних засобів, водія ОСОБА_6 , який їхав практично по рівній ділянці дороги, чи водія ОСОБА_7 , який виїхав із низовини на їх вершину? е) чи є з технічної точки зору, вимушений виїзд водія ОСОБА_7 на праву обочину, з метою уникнення неминучого зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_6 , порушенням вимог п.12.3 ПДР України? є) чи є підстави вважати з технічної точки зору, що водій ОСОБА_7 діяв в даній ситуації, у зв`язку з аварійною ситуацією, яку створив водій ОСОБА_6 .? ж) чи мав водій ОСОБА_7 технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем під керуванням ОСОБА_6 , коли він ( ОСОБА_7 ) його виявив при виїзді з низовини на вершину підйому іншим шляхом, ніж виїзду на праву обочину? з) чи є діях водія ОСОБА_7 з технічної точки зору недотримання вимог ПДР України, в частині виїзду на праву обочину для уникнення зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_6 , куди поїхав і останній? и) хто раніше, виходячи з даних огляду місця події, проведених експертиз, якими наближено визначено швидкість автомобілів перед зіткненням, водій ОСОБА_6 чи водій ОСОБА_7 виїхав на праву обочин в напрямку м. Тернопіль? і) якщо раніше виїхав на праву обочину в напрямку м. Тернопіль водій ОСОБА_6 , то чи мав технічну можливість водій ОСОБА_7 , виходячи із віддалі між транспортними засобами та швидкості їх руху прийняти відповідне рішення та не виїжджати на цю обочину? 4) призначити судово-товарознавчу експертизу автомобіля марки «Ford C-Max», р.н. НОМЕР_2 , на вирішення якої поставити запитання: яка матеріальна шкода заподіяна власнику, у зв`язку з ДТП?

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 93 КПК України ініціювання, зокрема, потерпілим, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Тобто право потерпілого ініціювати проведення слідчих (розшукових) дій є абсолютним, однак питання про доцільність та необхідність їх проведення вирішується слідчим та прокурором, шляхом винесення вмотивованої постанови в порядку вимог ст. 220 КК України.

Вимоги до змісту постанови слідчого визначені ч. 5 ст. 110 КПК України, в якій, зокрема, вказано, що в мотивувальній частині постанови повинні міститися відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Резолютивна частина повинна містити відомості, у тому числі, про можливість та порядок оскарження постанови (п. 2, 3 ч. 5 ст. 110 КПК України).

За результатами розгляду клопотання потерпілої ОСОБА_5 від 10.01.2024 року слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 прийняв постанову від 12.01.2024 року про відмову у задоволенні клопотання.

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини вказаної у попередньому абзаці постанови слідчого, припущення ОСОБА_5 стосовно неправильності кваліфікації кримінального правопорушення та необхідності в її зміні, на думку слідчого, є надуманими та безпідставними, з огляду на те, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи трупа №447 від 14.09.2023 року, смерть ОСОБА_7 настала внаслідок тромбоемболії гілок легеневої артерії та її дрібних розгалужень, що призвело до розвитку гострої легенево-серцевої недостатності, яка і обумовила його смерть, а причинний зв`язок між травмою (перелом стегнової кістки) у потерпілого і його смертю є опосередкованим, оскільки він виник у силу випадкових обставин. Оскільки, між травмою лівої стегна та настанням смерті потерпілого с опосередкований причиново-наслідкований зв?язок, тобто несприятливий кінець ушкодження обумовлений не власне його характером, а випадковими обставинами, умовами, за яких проявились хворобливі (індивідуальні) особливості організму, які і призвели до настання смерті (що згідно п. 4.7., "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" не повинно враховуватись при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень), отримана ОСОБА_7 травма лівої нижньої кінцівки відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. За таких обставин, на переконання слідчого, твердження потерпілої про те, що в діях ОСОБА_6 убачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, не відповідає обставинам та наслідкам кримінального правопорушення, оскільки між причиною смерті ОСОБА_7 та спричиненням внаслідок ДТП останньому тілесними ушкодженнями відсутній прямий причинно-наслідковий зв`язок. Щодо пункту клопотання про внесення відомостей до ЄРДР за ч. 2 ст. 286 КК України, слідчий зазначив про те, що кримінальне провадження №0000251 від 28.07.2023 року розпочате за тим самим фактом дорожньо-транспортної пригоди, на яку ОСОБА_5 посилається у своєму клопотанні, крім цього у вищезгаданому кримінальному проваджені останню 10.10.2023 року визнано потерпілою. Порядок внесення відомостей до ЄРДР регламентований статтею 214 КПК та Положенням про ЄРДР, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 року). Зміст пункту 7 розділу 4 Положення про ЄРДР передбачає здійснення перевірки наявності вже розпочатих досудових розслідувань за певним фактом саме по фактичним даним (дата вчинення кримінального правопорушення; територію вчинення правопорушення; прізвище, ім?я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; найменування юридичної особи; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім?я, по батькові та дату народження особи, якій повідомлено про підозру), а не по правовій кваліфікації. Метою цього є недопущення ситуацій неодноразового внесення одних і тих же самих відомостей до ЄРДР під різними номерами. Повторне внесення відомостей до ЄРДР за одними й тими ж обставинами незалежно від джерел надходження такої інформації не передбачається й оскільки відповідні заяви та повідомлення на підставі пункту 10 Глави 2 Розділу 2 та пункту 4 Розділу 5 Положення про ЄРДР реєструються як дублікат та окремо кримінальне провадження не обліковується, а отже і не розслідується. Стосовно пункту, у якому потерпіла вказує про необхідність проведення огляду ділянки автодороги, де трапилась дорожньо-транспортна пригода, у зв`язку із допущенням слідчим ОСОБА_9 під час огляду місця події істотної неправильності та неповноти пов`язаною із незазначенням віддалі від проведеної базової лінії до місця відліку (прилягаючої другорядної дороги праворуч від проїзної частини дороги) в протоколі, слідчий відзначив те, що методика проведення огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) у всіх випадках передбачає складання додатків то протоколу огляду зокрема план-схеми до протоколу та фототаблиці, які є невід`ємними процесуальними документами під час оформлення дорожньо-транспортних пригод. У план-схемі до протоколу у всіх випадках без виключення схематично відображається слідова інформація про подію, її прив`язка виявлених слідів до сталих об`єктів із зазначенням відстаней. Відтак, у план-схемі до протоколу огляду від 28.07.2023 року пропущена відстань, на яку посилається ОСОБА_5 наявна та складає 120 м. Окрім цього, ухили проїзної частини дороги в місці ДТП по напрямках руху водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_7 встановлені згідно листа служби відновлення та розвитку інфраструктури у Тернопільській області та становлять із сторони м. Бережани у напрямку до м. Тернопіль - 45%, із сторони м. Тернопіль в напрямку до м. Бережани - 41%. Щодо пункту клопотання про проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 та її представника з метою визначення видимості у напрямку руху, як їхав ОСОБА_7 перед зіткненням транспортних засобів; на якій віддалі міг побачити водій ОСОБА_7 зустрічний автомобіль під керуванням ОСОБА_8 та яку віддаль займали 5 автомобілів, які обганяв водій ОСОБА_8 перед зіткненням транспортних засобів, слідчий зазначив про те, що 7 грудня в межах кримінального провадження №0000251 на місці, де 28.07.2023 року трапилася дорожньо-транспортна пригода з врахуванням висновків судово-автотехнічних, транспортно-трасологічної та судової автотехнічної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 було проведено слідчий експеримент з метою визначення взаємної видимості автомобілів «KIA CEED» та «FORD C-МАХ». В ході проведення слідчої дії встановлено, що з робочого місця водія автомобіля «КІА CEED» можна побачити зустрічний автомобіль «FORD C-МАХ» та відповідно навпаки з відстані, яка складає між передніми частинами транспортних засобів 121,1 м. Також слідчий зазначив про те, що видимість в напрямку руху, про яку згадує у клопотанні ОСОБА_5 , це у відповідності до вимог п. 1.10 ПДР України, які визначають терміни, що наведені у Правилах дорожнього руху, видимість у напрямку руху - максимальна відстань на якій з місця водія можна чітко розпізнати межі елементів дороги та розміщення учасників руху, що дає змогу водієві орієнтуватися під час керування транспортним засобом, зокрема для вибору безпечної швидкості та здійснення безпечного маневру. Дорожньо-транспортна пригода трапилася у світлу пору доби без будь яких атмосферних явищ (опадів, туману тощо), а відтак складала для обох водіїв учасників пригоди відстань понад 100 м. Крім цього, відповідно до матеріалів кримінального провадження в момент, коли для водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_7 настає їх взаємна видимість, перший рухається зустрічною смугою для руху, тобто смугою руху ОСОБА_7 , а тому немає доцільності визначати віддаль, яку займали, як зазначає ОСОБА_5 , 5 автомобілів, що рухалися в напрямку м. Бережани смугою свого руху. Щодо пункту про призначення повторної судової інженерно-транспортної експертизи, слідчий вказав, що призначена та в подальшому проведена у кримінальному провадженні судова експертиза №CE-19/120-23/12989-ІТ від 18.12.2023 року ґрунтується на показаннях учасників та очевидців ДТП, вихідних даних, отриманих під час проведення слідчого експерименту та висновках експертів за результатами судових інженерно-транспортних експертиз. Відтак, на даний час, на думку слідчого, не встановлено обставин, які б підлягали повторному дослідженню. Вищезгаданою експертизою встановлено, що у цій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля KIA CEED (номерний знак НОМЕР_6 ) ОСОБА_6 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п. п. 10.1, 11.3, 14.2 в) Правил дорожнього руху України. 2. У діях водія автомобіля KIA CEED (номерний знак НОМЕР_7 ) ОСОБА_6 вбачаються невідповідності технічним вимогам п. п. 10.1, 11.3, 14.2 в) Правил дорожнього руху України і вказані невідповідності з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією пригоди. 3. У цій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля FORD C-MAX (номерний знак НОМЕР_8 ) ОСОБА_7 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п. п. 12.3, 12.6 г), 12.9 б) Правил дорожнього руху України. 4. У діях водія автомобіля FORD C-MAX (номерний знак НОМЕР_9 ) ОСОБА_7 вбачаються невідповідності технічним вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України і вказані невідповідності з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією пригоди. У діях водія автомобіля FORD C-MAX (номерний знак НОМЕР_8 ) ОСОБА_7 не вбачається невідповідностей технічним вимогам п. п. 12,6 г), 12.9 б) Правил дорожнього руху України. Стосовно пункту клопотання, у якому потерпіла ОСОБА_5 клопоче про здійснення тимчасового доступу до оригіналів медичних документів в медичних закладах, у яких з 28.07.2023 року по 25.08.2023 року ОСОБА_12 проходив лікування, слідчий зазначив про те, що старшим слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області в період з 10.10.2023 року по 11.10.2023 року на підставі ухвал слідчих суддів Тернопільського міськрайонного суду було здійснено тимчасовий доступ до усіх медичних документів, які були заведені у зв`язку із проходженням стаціонарного лікування учасниками дорожньо-транспортної пригоди, зокрема ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_18 . В подальшому, вказані медичні документи визнані речовими доказами y кримінальному провадженні та передані на відповідальне зберігання до відповідних лікувальних закладів. Відтак, на даний час, на переконання слідчого, немає потреби у повторному здійсненні тимчасового доступу до згаданих потерпілою медичних документів. З приводу призначення та проведення комісійної судово-медичної експертизи щодо ОСОБА_7 , слідчий зазначив про те, що в межах кримінального провадження №0000251 було призначено і проведено судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_7 (висновок експерта №447 від 14.09.2023 року) відповідно до висновку експерта за результатами проведеної експертизи смерть ОСОБА_7 настала внаслідок - тромбоемболії гілок легеневої артерії та її дрібних розгалужень, що призвело до розвитку гострої легенево-серцевої недостатності, яка і обумовила його смерть. Джерелом тромбу, ймовірно, є тромбоз вен лівої нижньої кінцівки. Останній виник на фоні перелому дистального кінця лівої стегнової кістки та розвитку травматичного набряку м`яких тканин, що супроводжувалось сповільненням венозного відтоку крові у цій кінцівці (внаслідок стиснення її поверхневих і глибоких вен) та було одним із сприяючих факторів у виникненні тромбозу вен. Розвиток тромбоутворення, за умов порушення лише кровотоку у кінцівці та при наявності адекватної тромболітичної (тромборозсмоктуючої) терапії, загалом не закономірним у розвитку і перебігу травматичного процесу. Цілком імовірно, шо тромбоз вен міг бути зумовленим або передуючими травмі хворобливими змінам кровоносних судин у ОСОБА_7 (зокрема діабетичною ангіопатією), або індивідуальними особливостями стресової реакції потерпілого на травму. Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також те, що травма лівої нижньої кінцівки ранній після травматичний період не супроводжувалась розвитком таких небезпечних для життя станів, як шок важкого ступеня, виражена крововтрата чи гостра кровотеча тощо, можна стверджувати, що між спричиненою ОСОБА_7 травмою і його смертю від тромбоемболії легеневої артерії прямого причинно-наслідкового зв`язку немає. Причинний зв`язок між травмою (перелом стегнової кістки) у потерпілого і його смертю є опосередкованим, оскільки він виник у силу випадкових обставин. В ході проведення вказаної експертизи експертом досліджувався труп гр. ОСОБА_7 та вся медична документація заведена на ім`я останнього у зв`язку із його стаціонарним лікуванням у медичних закладах, а саме медичні карти стаціонарного хворого із КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР та КНП «Козівська ЦРП КСР». Окрім цього, в рамках вказаної експертизи було досліджено питання, які клопоче поставити перед експертизою ОСОБА_5 . Стосовно пунктів у клопотанні про зміну підозри ОСОБА_6 та обрання щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий у прийнятій ним постанові зазначив про те, що матеріалами кримінального провадження в діях ОСОБА_6 вбачається склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження). Частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України передбачено порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження. Відтак твердження потерпілої: «В діях водія ОСОБА_6 убачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 України», на переконання слідчого, не відповідає обставинам та наслідкам кримінального правопорушення, оскільки між причиною смерті ОСОБА_7 та спричиненим внаслідок ДТП останньому тілесними ушкодженнями відсутній прямий причинно-наслідковий зв`язок. Окрім цього, отримані ОСОБА_7 тілесні ушкодження відповідно до висновку експерта №477 відповідно до п. п. 2.2.1 (в) і 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України, Київ. 1995) належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого (більш як 21 день) розладу здоров`я. Щодо вимоги клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання пі вартою, слідчий зазначив про те, що, враховуючи те, що станом на час розгляду вказаного клопотання не встановлено порушень підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України та останній підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, немає підстав на обрання щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Щодо вимоги потерпілої про забезпечення арешту автомобіля ОСОБА_6 , слідчий вказав на те, що арешт на автомобіль «КІА Ceed», р.н. НОМЕР_7 , накладено 01.08.2023 року ухвалою № 1-кс/593/349/2023 слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області ОСОБА_19 , згідно якої вказаний транспортний засіб зберігається на території спеціального майданчику СПД №l (смт. Козова) ВП №l (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області. Виконання вказаної ухвали згідно з ч. 1 ст. 175 КПК України покладено на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні. Таким чином, розглядом клопотань потерпілої ОСОБА_5 про проведення слідчих (процесуальних дій) та прийняття процесуальних рішень, слідчим не встановлено підстав для його задоволення.

Окрім того, за результатами розгляду клопотань потерпілої ОСОБА_5 , які зазначені у письмових доповненнях до клопотання від 15.01.2024 року, слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 прийняв постанову від 19.01.2024 року про часткову відмову у задоволенні клопотання.

При цьому детально проаналізувавши зміст вказаної у попередньому абзаці постанови слідчого, слідчий суддя доходить висновку, що у вказаній постанові послідовно, детально та конкретно наведено підстави прийняття слідчим такого рішення.

Отже, за наслідками розгляду скарги слідчий суддя встановив, що постанови слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , які прийняті у межах кримінального провадження №0000251 від 28 липня 2023 року, відповідають формальним вимогам, визначеним у ч. 5 ст. 110 КПК України, так як у них в повній мірі викладено мотиви та обґрунтування рішень про відмову та часткову відмову у проведенні слідчих дій та прийняття процесуальних рішень, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Відтак, вказані постанови, на переконання слідчого судді, містять зміст обставин, які є підставами для прийняття постанов, мотиви прийняття постанов, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, а відтак вказані постанови слідчого, є вмотивованими.

Також слід зазначити про те, що певна незгода потерпілої із формулюванням підстав для прийняття постанови не може свідчити про недотримання слідчим вимог щодо наведення належних мотивів відмови та їх обґрунтування.

В контексті вищенаведеного слід зазначити про те, що прийняття рішень при проведенні досудового розслідування є дискреційним повноваженням слідчого, які він здійснює з урахуванням відомостей про досудове розслідування, наявної доказової бази тощо.

Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань проведення певних слідчих дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК України з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40-1 КПК України. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Також з метою всебічного, повного й об`єктивного дослідження усіх порушених к скарзі ОСОБА_5 питань слідчим суддею було досліджено висновок експерта №447 від 14.09.2023 року за результатами проведеної судово-медичної експертизи трупа, який міститься у наданих в розпорядження слідчого судді матеріалах кримінального провадження №0000251 від 28 липня 2023 року, з підсумкової (резолютивної) частини якого вбачається те, що смерть ОСОБА_7 настала внаслідок - тромбоемболії гілок легеневої артерії та її дрібних розгалужень, що призвело до розвитку гострої легенево-серцевої недостатності, яка і обумовила його смерть, а оскільки причинний зв`язок між травмою лівої стегна та настанням смерті потерпілого є опосередкованим, тобто несприятливий кінець ушкодження обумовлений не власне його характером, а випадковими обставинами, умовами, за яких проявились хворобливі (індивідуальні) особливості організму, які і призвели до настання смерті (що згідно п. 4.7., "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" не повинно враховуватись при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень) отримана ОСОБА_7 травма лівої нижньої кінцівки відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Як видно зі змісту вказаного висновку, при прийнятті такого експерт посилається на положення п. 4.7. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. N 6, відповідно до яких загострення попередніх захворювань після заподіяння тілесного ушкодження, а також інші наслідки ушкодження, що обумовлені не власне характером цього ушкодження, а випадковими обставинами (наприклад, алкогольним сп`янінням, правцем), індивідуальними особливостями організму (наприклад, гемофілією), дефектами надання медичної допомоги тощо не повинні враховуватися при оцінці ступеня тяжкості. В таких випадках експерт зобов`язаний вказувати характер причинно-наслідкових зв`язків між ушкодженням і такими наслідками. Ушкодження хворобливо змінених тканин і органів може бути розцінено за ступенем тяжкості як ушкодження здорових, якщо між цим ушкодженням і несприятливим кінцем є прямий причинний зв`язок.

За наслідками проведення детального аналізу вказаного висновку експерта, слідчий суддя вважає, що висновок експерта №447 від 14.09.2023 року за результатами проведеної судово-медичної експертизи трупа містить у собі чіткі обґрунтування з приводу того, чому експерт вважає, що між травмою лівої стегна потерпілого та настанням його смерті наявний саме опосередкований причиново-наслідкований зв?язок, а також посилання на конкретні та чинні положення "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", які він враховував під час складання відповідного висновку.

Поряд з тим, надаючи оцінку доводам представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про те, що оскаржувані постанови слідчого містять протиріччя, слідчий суддя враховує, що під час розгляду вказаної скарги адвокат не навів слідчому судді будь-яких конкретних та чітких доводів чи тверджень, у чому саме полягають вказані ним протиріччя в оскаржуваних постановах.

При цьому слід зазначити про те, що незгода потерпілого та його представника із правовою кваліфікацією інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення у межах відповідного кримінального провадження сама по собі без наявності конкретних та ґрунтовних доводів з приводу такої правової кваліфікації не є законом визначеною підставою для скасування процесуального рішення слідчого.

Відповідно до ч. ч.1, 3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.

4. Висновки слідчого судді.

За таких обставин, слідчим суддею не встановлено законом визначених підстав для скасування постанов слідчого від 12.01.2024 року та 19.01.2024 року, а також зобов`язання слідчого вчинити дії, а тому у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову про відмову у задоволенні клопотання та про зобов`язання вчинити дії, слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову про відмову у задоволенні клопотання та про зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали направити до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області .

Копію ухвали направити ОСОБА_5 .

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1