Справа № 296/2098/24
УХВАЛА

Іменем України

про арешт майна

07 березня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , предстаника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000564, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна ОСОБА_4 , вилученого 28.02.2024 під час проведення обшуку за місце його проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на

- мобільний телефон марки іРhone «14 pro max» imei1 - НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 із сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 .

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУ НП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000564, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.07.2015 близько 05 год 30 хв в с. Сирниця Овруцького району (нині Словечанська сільська територіальна громада, Коростенський район, Житомирська область), невстановлені особи скоїли напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням в житло та застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), а саме шляхом вибиття дверей будинку за місцем проживання ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , проникли всередину приміщення, де, завдали останнім численні удари по різним частинам тіла та заволоділи їх майном, зокрема грошовими коштами в сумі 4800 доларів США, близько 4000 гривень, мобільними телефонами тощо.

Крім того, зазначені невстановлені особи, залишаючи місце вчинення злочину, заволоділи автомобілем марки «Mitsubishi Pajero Sport», р.н. НОМЕР_4 , що належить потерпілому ОСОБА_7 , заподіявши йому матеріальної шкоди у великих розмірах.

В ході досудового розслідування, 28.02.2024 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено мобільний телефон марки iPhone 14 Pro Max, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 - НОМЕР_2 із сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 , що належить останньому.

28.02.2024 вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки існує достатньо підстав вважати, що в ньому можуть міститись відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, за результатами вищевказаного обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон марки iPhone 14 Pro Max, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 - НОМЕР_2 із сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_4 (контактний телефон НОМЕР_5 ).

В обґрунтування клопотання необхідно зазначити, що підставою та метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів, оскільки відповідно до постанови слідчого від 28.02.2024 перелічені вище речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000564від 01.07.2015.

З метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти на вказане майно арешт із забороною на відчуження, розпорядження та користування таким майном.

Слідчий в судовому засіданні просив клопотання задовольнити у повному обсязі, пояснив, що арешт на телефон та сім картки необхідно накласти для того, щоб була можливість провести слідчі дії- огляд та провести відповідну експертизу.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, при цьому послалася на те, що клопотання взагалі подано неналежним суб`єктом - слідчим за погодженням з прокурором, тоді як таким правом, щодо тимчасово вилученого майна наділений лише прокурор. Також звернула увагу слідчого судді, що телефон, на який просить накласти арешт був придбаний лише в 2023 році, а тому він не може бути речовим доказм вчинення кримінального правопорушення в 2015 році.

Слідчий, після виступу представника власника майна, пояснив, що те що телефон придбаний у 2023 році не має значення оскільки ОСОБА_9 міг раніше користуватися і іншим телефоном, проте до ОСОБА_10 могли бути перенесені дані з "хмарного сховища" крім того, в матеріалах кримінального проовадження є рапорт, що в 2015 році він користувався сім картою, яка була в iPhone 14 Pro Max.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечувала, що рапорт є належним доказом, вважає що лише зняття інформації з телекомунікаційних мереж може бути доказом, що ОСОБА_4 користувався сім картою вилученою разом з Phone 14 Pro Maxі в 2015 році. Крім того вказала, що майно потрібне власнику, оскільки він за його допомогою веде господарську діяльність.

Щодо суб`єкта звернення з цим клопотанням.

Відповідно до ч.2 ст.64-2 КПК України особа набуває статусу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Разом з тим зазначені положення регламентують лише набуття особою відповідного статусу в кримінальному провадженні. Однак процесуальні положення вирішення питання в тому числі і щодо арешту майна, належного третій особі, регламентуються нормами КПК України, що містяться в главі 17.

Так ч.1 ст.171 КПК України передбачає, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Тобто спеціальними нормами, які регулюють питання арешту майна не передбачено наведених слідчим суддею обмежень права слідчого на звернення з відповідним клопотанням про арешт майна, належного третій особі. Крім того звертає на себе також увагу те, що клопотання слідчого про арешт майна відповідно до вимог КПК України підлягає обов`язковому узгодженню прокурором.

За таких обставин слідчий суддя вважає що клопотання слідчого відповідає вимогам ст.171 КПК України та подано належною особою, тим більш, що зазначене клопотання погоджено прокурором, як те передбаченко КПК України

Викладене повністю узгоджується з позицією Житомирського апеляційного суду викладеною в ухвалі від 29.09.2022 у справі №296/5092/22

Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

З матеріалів справи вбачається, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000564, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2015 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.07.2015 близько 05 год 30 хв в с. Сирниця Овруцького району (нині Словечанська сільська територіальна громада, Коростенський район, Житомирська область), невстановлені особи скоїли напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням в житло та застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), а саме шляхом вибиття дверей будинку за місцем проживання ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , проникли всередину приміщення, де, завдали останнім численні удари по різним частинам тіла та заволоділи їх майном, зокрема грошовими коштами в сумі 4800 доларів США, близько 4000 гривень, мобільними телефонами тощо.

Крім того, залишаючи місце вчинення злочину, невідомі заволоділи автомобілем марки «Mitsubishi Pajero Sport», р.н. НОМЕР_4 , що належить потерпілому ОСОБА_7 , заподіявши йому матеріальної шкоди у великих розмірах.

28.02.2023 проведено санкціонований обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено мобільний телефон марки iPhone 14 Pro Max, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 - НОМЕР_2 із сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 , що належить останньому.

28.02.2024 вилучені речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000564 від 01.07.2015.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно вказане в клопотанні.

Так слідчий суддя вважає слушним посилання слідчого на те, що не має значення той факт, що телефон iPhone 14 Pro Max придбаний у 2023 році , оскільки ОСОБА_4 міг раніше користуватися і іншим будь-яким телефоном, проте до Айфона могли бути перенесені дані з "хмарного сховища" телефону, що був у його користуванні в 2015 році та для його дослідження необхідний його огляд та призначення експертизи, оскільки слідчі не є спеціалістами та потребують відповідей, які може надати лише експерт.

Щодо рапорту в якому вказано, що ОСОБА_4 у 2015 році користувався абонентським номером НОМЕР_3 то зауваження представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_11 , що він не є доказом слідчий суддя приймає та вважає слушним, оскільки сам по собі рапорт без сукупності інших доказів не є належним доказом того, що ОСОБА_4 у 2015 році користувався абонентським номером НОМЕР_3 .

Разом з тим будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт речового доказу, з метою його збереження слідчий суддя не вбачає, посилання на той факт, що ОСОБА_4 здійснює господарську діяльність та йому потрібен телефон саме з абонентським номером НОМЕР_3 слідчому судді не надано.

З огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення дієвості досудового розслідування, запобігання можливості приховування та зникнення майна та насамперед збереження речового доказу, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для задоволення клопотання в частині накладення арешту на майно та заборони щодо відчудження, користування чи розпорядження цим майном.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовільнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно ОСОБА_4 , що вилучене 28.02.2024 під час проведення обшуку за місце його проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон марки iPhone 14 Pro Max, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 - НОМЕР_2 із сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 ;

заборонивши відчудження, користування та розпорядження вказаним майном.

Ухвала набирає законної сили негайно проте може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Ухвалу оголошено 07.03.2024

Слідчий суддя ОСОБА_1