Номер провадження 11-сс/816/51/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 вересня 2023 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000099 від 30 вересня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 вересня 2023 року, на задоволення клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000099 від 30 вересня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1, 3 ст. 368, ч. 1, 2 ст. 369, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 369 КК України, було накладено арешт на мобільний телефон Nokia С21 Plusimeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 , в справному стані без видимих пошкоджень, який має сім-картку НОМЕР_4 , код-пароль « НОМЕР_5 », шляхом обмеження прав власника або володільця на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Не погодившись з таким судовим рішенням, власник арештованого майна ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 вересня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт вказаного майна.

В обґрунтування апеляційних вимог, апелянт посилається на те, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею без участі та повідомлення власника майна, чим порушено право власності та право на справедливий суд, що свідчить про істотні порушення кримінального процесуального закону.

Крім того, апелянт вказує, що з клопотанням про арешт майна звернулася не уповноважена особа, з врахуванням того, що згідно п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України перевірка можливої причетності депутата обласної ради до кримінального правопорушення може здійснюватися виключно детективами Національного антикорупційного бюро України, і на момент ініціювання та проведення обшуку, органу досудового розслідування - Сумському РУП ГУНП в Сумській області достовірно було відомо, що власник тимчасово вилученого майна є депутатом обласної ради, тобто, у такому випадку, підлягав застосуванню особливий порядок кримінального провадження, визначений п. 6 ч. 1 ст. 480 КПК України. Крім того, ч. 2 ст. 64-2 КПК України передбачено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна, а у даному випадку, клопотання про арешт майна третьої особи ініційовано слідчим СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , а не відповідним прокурором.

Також, апелянт зазначає і про те, що постанова слідчого про визнання предметів речовими доказами не містить посилань, яким саме критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, відповідає вилучений телефон, тобто, вказана постанова не може бути доказом підтвердження відповідності зазначеного майна критерію речового доказу у даному кримінальному провадженні. В той же час, матеріали клопотання не містять доказів на підтвердження того, що за допомогою вилученого мобільного телефону підтримувався зв`язок із «співучасниками злочину», як вказано в ухвалі слідчого судді якою надано дозвіл на проведення обшуку. При цьому, під час обшуку, власником телефон було надано добровільно, огляд та подальше копіювання інформації з вилученого телефону не проводилося, доступ до нього не обмежувався, крім того, ні доводами клопотання, ні доданими до нього матеріалами не обґрунтовується та не підтверджується як його ( ОСОБА_8 ) причетність, так і вилученого за місцем його проживання майна до кримінального провадження, і слідчим не доведено, що мобільний телефон має значення для забезпечення даного кримінального провадження за обставин щодо яких здійснюється досудове розслідування, а потреби досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, а також те, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може, в подальшому, перешкодити кримінальному провадженню.

Заслухавши доповідь головуючого - судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, яка вважала оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та просила залишити його без зміни, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Так, ч. 1 ст. 404 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Перевіряючи законність прийнятого слідчим суддею рішення про накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вищезазначених вимог закону слідчим суддею в повному обсязі дотримано не було, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до частини другої цієї статті клопотання може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Однак, таке правило встановлене лише щодо майна, яке не було тимчасово вилучене, і з огляду на вимоги ч. 2 ст. 134 КПК України, виклик власника майна є обов`язком суду.

Зі змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000099 від 30 вересня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1, 3 ст. 368, ч. 1, 2 ст. 369, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 369 КК України, було здійснено за відсутності його власника - ОСОБА_8 .

При цьому, відомості про належне повідомлення власника майна чи його представника про розгляд даного клопотання слідчого в матеріалах відсутні.

Вказані обставини свідчать про те, що без належного повідомлення та виклику ОСОБА_8 у судове засідання його права власності та права на справедливий забезпечено не було, а тому, вважати оскаржуване рішення законним та обґрунтованим підстави відсутні, оскільки недотримання слідчим суддею вищезазначеного порядку розгляду клопотання про накладення арешту на майно, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та, відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, з постановленням, за результатом апеляційного розгляду, нової ухвали та задоволення, в цій частині, вимог апеляційної скарги.

При постановленні нової ухвали, вирішуючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, колегія суддів враховує наступне.

Так, положеннями ч.2 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

За змістом ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, з матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000099 від 30.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1, 3 ст. 368, ч. 1, 2 ст. 369, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 369 КК України за фактом того, що службова особа, що є кінцевим беніфіціаром ТОВ «Суми- Продресурс 2009», ТОВ «Смартрем», Консорціум «Старт-Білдінг», діючи за попередньою змовою з службовими особами комунального лісогосподарських та агролісогосподарських підприємства, дочірніх підприємств вказаних суб`єктів господарської діяльності, КП СОР «Паливокомуненерго», а також окремими фізичними особами, працівниками вищевказаних юридичних осіб та депутатами Сумської обласної ради, здійснюють систематичне розкрадання деревини агролісогосподарських, лісогосподарських підприємств, шляхом незаконного порубу лісу, підробки документів щодо класу деревини та подальшої її реалізації за заниженими цінами підконтрольним суб`єктам господарювання, та за фактом надання та отримання неправомірної вигоди службовими особами за безперешкодний відпуск деревини вищого класу ніж та яка зазначена у документах, на користь приватних суб`єктів господарювання.

Досудовим розслідуванням даного кримінального провадження було встановлено, що становлено, до вчинення вищевказаних злочинів може бути причетний ОСОБА_8 , який діяв в інтересах та на користь приватних суб`єктів господарювання.

06 вересня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон Nokia С21 Plusimeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 , в справному стані без видимих пошкоджень, який має сім-картку НОМЕР_4 , код-пароль « НОМЕР_5 ».

Вилучене майно постановою слідчого від 06 вересня 2023 року було визнано речовим доказом, і з огляду на те, що у слідства були підстави вважати, що воно могло зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення або може містити інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий у клопотанні просив на вказане майно накласти арешт.

Вивчивши матеріали, додані до клопотання, колегія суддів вважає його обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки слідчим доведено, що мобільний телефон Nokia С21 Plusimeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 , в справному стані без видимих пошкоджень, який має сім-картку НОМЕР_4 , код-пароль « НОМЕР_5 », є речовим доказом у кримінальному провадженні, що в даному випадку потреби органів досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи та що, з врахуванням фактичних обставин кримінального провадження, за яким здійснюється досудове розслідування, вказане майно може бути використано як доказ у даному кримінальному провадженні та мати інші відомості щодо обставин вчинення вказаних кримінальних правопорушень, які на даний час встановлюються.

При цьому, колегія суддів зауважує, що застосуванням такого заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням, а не накладення арешту на вказане майно може призвести до його знищення, приховування, псування чи втрати, що в свою чергу вплине на повноту проведення досудового розслідування та не дасть змоги провести необхідні дослідження.

Що стосується доводів апелянта про те, що з клопотанням про арешт майна звернулася не уповноважена особа, з посиланням на п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, то вони є безпідставними з врахуванням того, що вказаною нормою закону визначено, що Детективи Національного антикорупційного бюро України не перевіряють можливість причетності депутата обласної ради до кримінального правопорушення, а здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354(стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410Кримінального кодексу України, якщо кримінальне правопорушення вчинено, зокрема, депутатом обласної ради, а в даному випадку, відомості про те, що ОСОБА_8 , як депутату обласної ради, у кримінальному провадженні №0000099 повідомлено про підозру, відсутні.

Також, безпідставними, колегія суддів вважає і доводи апелянта щодо неуповноваженого суб`єкта звернення з клопотанням про накладення арешту, з посиланням на ч. 2 ст. 64-2 КПК України.

Так, вимоги до клопотання про арешт майна та особи, яка може звернутися з ним, закріплені у ст. 171 КПК України, згідно якої, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися, зокрема, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

У свою чергу, положеннями ст. 64-2 КПК України визначено правовий статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна в кримінальному провадженні. При цьому, вказаною статтею врегульовано не питання арешту майна чи вимоги до уповноваженої особи на звернення з таким клопотанням, а вказано на момент, з якого фізична або юридична особа набуває статусу третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт.

З огляду на те, що клопотання про арешт майна було подано до слідчого судді слідчим за погодженням з прокурором, вважати, що органом досудового розслідування не було дотримано вимоги, передбачені ст. 171 КПК України, у колегії суддів підстав немає.

При цьому, на спростування інших доводів апелянта щодо відсутності доказів на підтвердження причетності його до вчинення вказаних злочинів, то колегія суддів зауважує, що арешт майна, яке має ознаки речового доказу, задля досягнення завдань кримінального провадження, не позбавляє таке майно доказової сили, а тому потребує забезпечення його збереження і такий захід забезпечення кримінального провадження накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 того ж Кодексу, що у даному випадку у повному обсязі доведено доданими до клопотання доказами.

Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідно до положень ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст.170,173,404,405,407,412,419,422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 вересня 2023 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000099 від 30 вересня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1, 3 ст. 368, ч. 1, 2 ст. 369, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 369 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000099 від 30 вересня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1, 3 ст. 368, ч. 1, 2 ст. 369, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 369 КК України, на вилучене 06 вересня 2023 року у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- мобільний телефон NokiaС21 Plus імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 , в справному стані без видимих пошкоджень, який має сім-картку НОМЕР_4 , код-пароль « НОМЕР_5 », поміщений до спеціального пакету WAR1548752, шляхом обмеження прав власника або володільця на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 .

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4