Житомирський апеляційний суд
Справа №295/9750/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

потерпілої: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0001515 за апеляційною скаргою представника цивільного відповідача ПАТ «Страхова Група «ТАС» ОСОБА_8 на вирок Богунського районного суду м.Житомира від 21 грудня 2023 року, яким засуджено

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Троковичи Житомирського району та області, зареєстровану та проживаючу в АДРЕСА_1 , раніше не судиму,-

- за ч. 2 ст.286 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнено обвинувачену від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації.

Стягнуто з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди - 40358 (сорок тисяч триста п`ятдесят вісім) грн. 18 коп. та 5714 (п`ять тисяч сімсот чотирнадцять) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Закрито провадження по справі, в частині стягнення моральної шкоди за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_9 , у зв`язку з відмовою від позову.

Стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані проведенням судових експертиз, в сумі 4341 (чотири тисячі триста сорок одну) грн. 79 коп.

Скасовано арешт на транспортний засіб Chevrolet Captiva, р.н. НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 15.08.2022.

Речові докази: т/з Chevrolet Captiva, р.н. НОМЕР_1 , який повернуто ОСОБА_9 , ухвалено залишити його володільцю; ДВД-диск ухвалено зберігати в матеріалах кримінального провадження.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, 11.08.2022 року близько 06 год. 28 хв. водій ОСОБА_9 , керуючи технічно справним автомобілем Chevrolet Captiva, р.н. НОМЕР_1 , рухалася на ньому по проїзній частині АДРЕСА_2 .

Рухаючись у вказаний день, час та за вказаних обставин зазначеним транспортним засобом по проїзній частині вказаної вулиці, у світлу пору доби, в задовільних умовах дорожнього руху та в умовах достатньої видимості, водій ОСОБА_9 , у порушення вимог пунктів 1,5, 2.3б), 10.1 Правил дорожнього руху України № 1306 від 10.10.2001, виконуючи маневр повороту праворуч в межах проїзної частини вулиці Покровська до місця паркування транспортного засобу, позначеного горизонтальною розміткою 1.34 ПДР України, своїми діями створила загрозу життю та здоров`ю громадян, проявила безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при виникненні небезпеки для руху, яку вона об`єктивно спроможна була виявити, негайно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого нею транспортного засобу, перед початком зміни напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить небезпеку іншим учасникам руху, натомість після виконання маневру повороту праворуч продовжила рух прямо, допустила наїзд на тротуар, внаслідок чого передньою частиною керованого нею автомобіля здійснила наїзд на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , які перебували на вказаному тротуарі.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; рани лівої брівної ділянки; закритої травми грудної клітки, розриву трахеї, правобічного травматичного пневмотораксу; неповної травматичної ампутації правої нижньої кінцівки на рівні середньої третини гомілки, рвано-скальпованої рани лівої гомілки, стегна; закритого перелому лонних, сідничних кісток тазу зі зміщенням, з розривом правих і лівих криво-здухвинних з`єднань, що ускладнилися травматично-геморагічним шоком, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої променевої кістки, ран та саден на лівій гомілці, синців та саден на правій нижній кінцівці, саден в ділянці 3-го пальця правої кисті, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я.

Порушення водієм ОСОБА_9 пунктів 1.5, 2.3б),10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, знаходяться у причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

В апеляційній скарзі представник цивільного відповідача ПАТ «Страхова Група «ТАС» ОСОБА_8 оскаржує вирок в частині стягнення з ПAT «СГ «ТАС» 40 358.18 грн. матеріальної шкоди та 5714.00 грн. моральної шкоди.

Стверджує, що станом на момент винесення вироку ОСОБА_6 не подала до ПAT «СГ «ТАС» заяву про виплату страхового відшкодування встановленого зразка в якій містилась інформація про вже здійснені взаєморозрахунки між нею та ОСОБА_9 .

Зазначає, що відповідно до вироку ОСОБА_9 відшкодувала заподіяну шкоду потерпілим ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 , а відповідно до cт. 9 ЗУ «Про страхування»: «Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник».

Вказує що стягнення з ПAT «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_6 5714,00 грн. моральної шкоди є безпідставним необґрунтованим та таким який суперечить нормам спеціального ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно якого страховик відшкодовує 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Обвинувачена ОСОБА_9 , її захисники ОСОБА_11 , потерпілий ОСОБА_10 , представник потерпілої адвокат ОСОБА_12 та представник цивільного відповідача ПАТ «Страхова Група «ТАС» ОСОБА_8 до суду не з`явилися, були належним чином повідомлені, клопотання про відкладення судового розгляду не заявляли, а тому колегія суддів вважає за можливе слухати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілої та прокурора, які заперечили щодо задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника цивільного відповідача ПАТ «Страхова Група «ТАС» не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення апелянтом не оспорюється.

Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 286 КК України та рішення суду щодо покарання.

Що стосується доводів представника цивільного відповідача ПАТ «Страхова Група «ТАС» ОСОБА_8 про необґрунтованість вироку суду в частині вирішення цивільного позову потерпілої, то зазначені доводи на переконання колегії суддів не підлягають задоволенню за таких підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

При цьому суд зобов`язаний усебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених кримінальним правопорушенням, установити злочинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.

На думку колегії суддів, цих вимог закону при вирішенні цивільного позову у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Як вбачається з матеріалів справи, потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», в якому вона просила суд стягнути з ПАТ «Страхова компанія «ТАС» матеріальну шкоду в розмірі 114 286 грн. та моральну шкоду 5 714 грн. (а.с.56-63).

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 17.03.2023 року обвинувачену ОСОБА_9 та ПАТ «Страхова група «ТАС» визнано цивільними відповідачами.

Під час судового розгляду представник потерпілої уточнив позовні вимоги, а саме просив стягнути з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_6 витрати, пов`язані з лікуванням в сумі 40 358,18 грн. та 5 714 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В частині позовних вимог до обвинуваченої ОСОБА_9 відмовився, у зв`язку з відшкодуванням заподіяної шкоди, що підтверджується розпискою.(а.с. 223)

Вироком Богунського районного суду м.Житомира від 21 грудня 2023 року стягнуто з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди 40 358 грн. 18 коп. та 5 714 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Суд першої інстанції вірно встановив, що ДТП, яке мало місце 11.08.2022 року, сталося за участі автомобіля Chevrolet Captiva, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_9 , з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_9 була застрахована у ПАТ «Страхова група «ТАС» на підставі страхового полісу ЕР-210048563 відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю та здоров`ю становить 320 000 грн., за шкоду, заподіяну майну 160 000 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання обґрунтованими розрахунків сум стягнення з ПАТ «Страхова група «ТАС» матеріальної шкоди 40 358 грн., оскільки вони підтверджені належними та допустимими доказами, а саме медичними документами, чеками, квитанціями, трудовими договорами, які знаходяться в матеріалах справи.

Доводи представника цивільного відповідача ПАТ «Страхова Група «ТАС» про те, що вирок суду суперечить нормам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», адже потерпіла не зверталася до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, а тому, на його думку, позовні вимоги потерпілої до страхової компанії не підлягають задоволенню, колегія суддів визнає безпідставними з огляду на таке.

Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування. Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ч. 1 ст. 999 ЦК України).

Відповідно до висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №755/18006/15-ц від 04.07.2018 року відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_6 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_12 12.05.2023 року звернувся до ПАТ «Страхова Група «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування, вказавши, що ОСОБА_9 шкоду завдану ДТП не відшкодувала (а.с.132-138).

До заяви про виплату страхового відшкодування додано квитанції про її направлення до ПАТ «Страхова Група «ТАС». (а.с.131)

Вказана заява відповідає вимогам ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому доводи апелянта, що потерпіла ОСОБА_6 не подала заяву про виплату страхового відшкодування встановленого зразка в якій містилась інформація про вже здійснені взаєморозрахунки між нею та ОСОБА_9 є голослівними та спростовуються матеріалами справи.

Доводи представника цивільного відповідача ПАТ «Страхова Група «ТАС» про те, що суд не обґрунтовано стягнув на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 5 714 грн., колегія суддів визнає неспроможними з огляду на таке.

Згідно із ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-IV від 01 липня 2004 року, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону), відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Загальна сума шкоди завдана здоров`ю потерпілій ОСОБА_6 під час дорожньо-транспортної пригоди становить 114 286 грн.

Тобто, 5% від 114 286 грн. за шкоду заподіяну життю і здоров`ю, складає 5 714 грн.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з ПАТ «Страхова Група «ТАС» на користь потерпілої ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 5 714 грн. з чим погоджується і колегія суддів.

Інших доводів щодо незаконності прийнятого судом першої інстанції рішення в частині вирішення цивільного позову щодо ПАТ «Страхова Група «ТАС», цивільним відповідачем в апеляційній скарзі не наведено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б слугували підставами для скасування чи зміни вироку, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, оскільки апеляційна скарга представника цивільного відповідача ПАТ «Страхова Група «ТАС» не містить у собі достатніх підстав для скасування чи зміни вироку, а судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких нових обставин, які не були враховані судом першої інстанції при ухвалені вироку, і які б свідчили про порушення судом норм матеріального чи процесуального права та є підставою для скасування вироку в частині вирішення цивільного позову, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ПАТ «Страхова Група «ТАС» ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м.Житомира від 21 грудня 2023 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: