Справа № 463/8348/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/216/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 01 лютого 2024 року

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 01 лютого 2024 року задоволено частково клопотання слідчого та застосовано до підозрюваної

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби з 22:00 год. по 06:00 год., заборонивши їй залишати житло за місцем її проживання: АДРЕСА_1 .

Покладено на підозрювану ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали становить два місяці з часу проголошення ухвали 15:15 год. 01 лютого 2024 до 01 квітня 2024 року.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою обрати підозрюваній ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави у розмірі 2 799 300 грн, та покладенням обов`язків, передбачених п.1, п.2, п.3, п.4, п.8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, які мають високий рівень суспільної небезпеки, набули негативного суспільного резонансу, вчинені з корисливих мотивів організованою групою, при цьому остання виступає в ролі виконавця під час незаконного виділення з комунальної у приватну власність на користь зацікавлених осіб земельних ділянок.

Також, не враховано, що перебуваючи на волі, підозрювана продовжувала вчиняти кримінальні правопорушення на протязі тривалого часу та вчиняла дії з метою приховування їх злочинної діяльності та не виявлення в подальшому правоохоронними органами.

Не враховано і ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, оскільки останній загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян без альтернативи застосування іншого покарання та те, що ОСОБА_7 вчиняла вказані злочини будучи начальником відділу архітектури та містобудування Солонківської сільської ради, вказане може стимулювати останню до ухилення від слідства та суду, та перебуваючи на волі надасть можливість реалізувати ухилення від можливого покарання.

Окрім того, на даний час органом досудового розслідування встановлено ще 5-ох учасників такої групи, а тому перебуваючи на волі ОСОБА_7 може негативно впливати та перешкоджати досудовому розслідуванню, зокрема узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками та підозрюваними, а також з особами яким в подальшому планується повідомити про підозру у кримінальному провадженні, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування.

Крім того, слідчим суддею не враховано, що підозрювана ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-які речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки в ході досудового розслідування на даний час не вилучено всіх документів, які мають вагоме доказове значення для встановлення обставин даного кримінального провадження.

Також, остання з метою приховання важливих для кримінального провадження доказів своєї протиправної діяльності, може надавати вказівки невстановленим на даний час органом досудового розслідування співучасникам знищити чи приховати вказані предмети та знаряддя їх виготовлення. Слід також врахувати, що на даний час, стороною обвинувачення встановлюються особи, що можуть бути причетними до вчинення вказаних кримінальних правопорушень. Також в ході досудового розслідування не проведено усіх слідчих дій та експертиз, що дасть змогу ОСОБА_7 чинити незаконний вплив на експертів, яким буде доручено проведення експертиз, для видачі ними неправдивих або неповних висновків.

Тому, вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час не здатен забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_7 .

При внесенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою орган досудового розслідування - сторона обвинувачення вважала за можливе вийти за межі максимального розміру застави зважаючи на тяжкість та резонансність інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та визначити суму застави в розмірі 2 799 300 гривень, оскільки згідно з матеріалами кримінального провадження встановлена сума заподіяної шкоди в розмірі 2 799 300. Відтак, саме сума застави в такому розмірі, як альтернатива тримання під вартою була визначена в клопотанні і лише в такому розмірі здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви.

Підозрювана ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 апеляційну скаргу заперечили, просили судове рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, підозрювану ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

30.01.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

30 січня 2024 року слідчий другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, яке слідчим суддею було задоволено частково.

Судове рішення про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України.

За змістом п.3 ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе вказані обставини, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

З урахуванням зазначених вимог закону слідчий суддя дійшов обґрунтованого й правильного висновку про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави та застосування до ОСОБА_7 домашнього арешту із забороню залишати житло за місцем фактичного проживання підозрюваної в нічний період доби.

На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів слідчий суддя взяв до уваги, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, а тому із врахуванням тяжкості злочину, ступеню її суспільної небезпеки та особи підозрюваної вважав, що до ОСОБА_7 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що домашній арешт у нічний час доби буде запобігати ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, тому застосував до підозрюваної домашній арешт у нічний час доби.

Апеляційні вимоги прокурора про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання, у нічний період доби та з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених п.1 ч. 5 ст. 194 КПК України, є достатніми для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинення дій, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підстав вважати, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, немає.

Правових підстав для скасування судового рішення апеляційна скарга не містить.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги й відсутність підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 01 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4