Справа № 182/5736/21
Провадження № 1кп/932/380/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро клопотання сторони захисту - адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у виді застави шляхом зменшення її розміру на 1 475 000 гривень у кримінальному провадженні № 0000017та повернення ОСОБА_9 частини застави в розмірі 1 476 000 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0000017 відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України.

Під час судового засідання стороною захисту адвокатами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявлено клопотання про зміну ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді застави шляхом зменшення її розміру на 1 475 000 гривень у кримінальному провадженні № 0000017та повернення ОСОБА_9 частини застави в розмірі 1 476 000 гривень.

В обґрунтування заявленого клопотання адвокат ОСОБА_5 вказує, що з моменту застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу та протягом усього часу дії покладених на нього обов`язків він демонструє належну процесуальну поведінку, не порушив жодного із обов`язків. Також стан здоров`я його батька погіршився і він потребує лікування, для чого останньому необхідні грошові кошти, а тому наявна потреба повернути відповідну частину суми застави заставодавцю ОСОБА_9 в розмірі 1 476 000 гривень, тим паче дані кошти були взяті у займ.

Крім того, строк дії покладених на ОСОБА_8 обов`язків сплив та продовжений не був.

Захисник адвокат ОСОБА_4 підтримала доводи захисника адвоката ОСОБА_5 та вказала, що наразі в Україні діє воєнний стан та доходи ОСОБА_8 на цей час не відповідають розміру визначеної застави, а тому також просить зменшити її розмір, а частину у сумі 1 476 000 гривень повернути ОСОБА_9 ..

Обвинувачений підтримав клопотання захисників, просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заявленого клопотання.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 вказав, що на даний час встановлені ризики не зменшилися та продовжують існувати. Також, підстави на які посилається сторона захисту у заявленому клопотанні, не визначені чинним кримінально процесуальним законодавством, як підстава для зменшення розміру застави.

При цьому, розмір та співмірність застави був перевірений апеляційною інстанцією, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання.

Крім того, звертає увагу суду, що захисники адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не є адвокатами ОСОБА_9 , а тому не мають процесуального права представляти його інтереси.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 зазначив, що посилання сторони захисту на розписки за якими грошові кошти для внесення застави за ОСОБА_8 були позичені, не є підставою для зменшення розміру застави, оскільки строк протягом якого необхідно було повернути грошові кошти, вже сплив. Також вважає, що встановлений розмір застави є співмірним для ОСОБА_8

Вислухав думку учасників судового провадження, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту, з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1-2 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

При цьому, зі змісту ст. 182 КПК України вбачається, що строк дії застави як запобіжного заходу, не передбачений.

В той же час, частиною 7 ст.194 КПК України визначено що, обов`язки можуть бути покладені на строк не більше двох місяців. Лише у разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу, тільки в цій частині, припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Як слідує з долучених до клопотання документів, ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.04.2021 у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 1300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб що становить 2 млн. 951 тис. гривень.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17.05.2021 було скасовано ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.04.2021 та постановлено нову ухвалу, за якою застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 2 млн 951 тис. гривень з покладенням обов`язків визначених ч.5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до вказаної ухвали, підставою для обрання саме такого запобіжного заходу були наявні ризики визначені статтею 177 КПК України.

Відповідно до довідки ТУ ДСА в Дніпропетровській області, 07.05.2021 за ОСОБА_8 було сплачено заставу у розмірі 2 951,000,00 гривень.

Також внесення застави підтверджується і відповідними платіжними квитанціями, долученими до клопотання.

Відповідно до положень ч.4 ст.202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Тобто, з моменту внесення застави, ОСОБА_8 є особою відносно якої у кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Суд вважає, що на теперішній час ризики, які були враховані судом під час обрання запобіжного заходу тримання під вартою з можливістю внесення застави не зменшилися і продовжують існувати, оскільки ОСОБА_8 звинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, серед яких вчинення і особливо тяжкого злочину, що посягає на найвищі соціальні цінності як то недоторканість життя та здоров`я людини, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, а тому усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, ОСОБА_8 без перешкод може залишити місце мешкання та переховуватися від суду.

Окрім цього, враховуючи кількість, характер та обставини інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, а також те, що судовий розгляд даної справи триває, свідки судом не допитані, письмові докази не досліджені, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого впливу на недопитаних свідків.

Також, враховуючи, що до потерпілих, судом застосовані заходи безпеки, у виді особистої охорони, що також свідчить про наявність ризику впливу обвинуваченим на потерпілих.

А тому, на переконання суду, з огляду на наявні матеріали, суд вважає, що визначений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17.05.2021 розмір застави наразі є достатньою та необхідною мірою, яка гарантує виконання ОСОБА_8 обов`язків та не є непомірною для нього та не вступає в суперечність з гарантією, передбаченою ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покликана забезпечити явку обвинуваченого у судове засідання.

Окрім цього, за змістом клопотання сторони захисту, необхідність зменшення розміру визначеної ОСОБА_8 застави зводяться до сумлінної процесуальної поведінки обвинуваченого, погіршення стану здоров`я батька та необхідності його лікування.

Однак, добросовісне виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків саме по собі не спростовує і не нівелює встановлені судом ризики. Виконання покладених обов`язків є обов`язковим для особи, щодо якої вони застосовані, їх виконання не можна представляти як таке, що залежить від волі обвинуваченого і, тим більше, не є підставою для зменшення розміру застави.

Також, належна процесуальна поведінка ОСОБА_8 наразі обумовлена не його правосвідомістю, а у зв`язку із застосованим відносно нього запобіжним заходом.

Окрім цього, посилання сторони захисту, як підстава для зменшення розміру застави, погіршення стану здоров`я заставодавця ОСОБА_9 та потребою у фінансовій допомозі, судом не приймається, оскільки дані обставини не є єдиною та беззаперечною підставою для задоволення клопотання сторони захисту, при цьому дана заява стосується взаємовідносин заставодавця, і не впливає та не спростовує наявність та обґрунтованість встановлених судом ризиків.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення визначеного розміру застави, а тому суд вважає за необхідне відмовити стороні захисту у задоволенні клопотання.

Крім того, у зв`язку із тим, що застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави не скасовано, суд не вбачає правових підстав для повернення застави в розмірі 1 476 000 гривень ОСОБА_9 .

Керуючись, ст.ст. 177, 178, 182, 193,194, 196, 350, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту - адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у виді застави шляхом зменшення її розміру на 1 475 000 гривень у кримінальному провадженні № 0000017та повернення ОСОБА_9 частину застави в розмірі 1 476 000 гривень.

Головуючий суддя ОСОБА_1