КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №756/9676/23 Провадження №11-кп/824/3221/2024Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000332, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

- вироком Подільського районного суду міста Києва від 17.06.2022 за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.;

- вироком Дарницького районного суду міста Києва від 11.11.2022 за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 на вирок Оболонського районного суду міста Києва від 30січня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вироком Оболонського районного суду міста Києва від 30 січня 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 5 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 грн.

За вироком суду ОСОБА_7 визнана винуватою у тому, що вона у невстановлений день та час незаконно придбала та почала зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - ПМА та психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін без мети збуту.

20.03.2023 приблизно об 11:40 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 була зупинена працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у неї заборонених засобів чи речовин, ОСОБА_7 повідомила, що у правій кишені пальто, яке було одягнене на ній, знаходяться прозорий поліетиленовий зіп-пакет із вмістом у ньому пігулки зеленого кольору, що є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, - ПМА (параметоксіамфетамін), та 3 (трьох) прозорих поліетиленових зіп-пакетів із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, що є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, - амфетамін, які вона незаконно придбала та, зберігаючи при собі, перевозила без мети збуту.

Крім цього, ОСОБА_7 у невстановлений день та час незаконно придбала та почала зберігати при собі психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін без мети збуту.

25.03.2023 приблизно о 16:30 ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , була зупинена працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у неї заборонених засобів чи речовин, ОСОБА_7 повідомила, що у лівому кросівку, в які вона була взута того дня, знаходяться 2 (два) прозорі поліетиленові зіп-пакети з вмістом у кожному порошкоподібної речовини білого кольору, а саме психотропною речовиною, обіг якої обмежено, - амфетамін, яку вона незаконно придбала та, зберігаючи при собі, перевозила без мети збуту.

Крім цього, ОСОБА_7 у невстановлений день та час незаконно придбала та почала зберігати при собі психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін без мети збуту.

28.03.2023 приблизно о 15:20 ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 , була зупинена працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у неї заборонених засобів чи речовин, ОСОБА_7 повідомила, що у панчохах, у які вона була одягнена того дня, знаходиться прозорий поліетиленовий зіп-пакет із вмістом у ньому психотропної речовини, обіг якої обмежено, - амфетамін, яку вона незаконно придбала та, зберігаючи при собі, на автомобілі перевозила без мети збуту.

В поданій апеляційній скарзі заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 просить вирок суду скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що ОСОБА_7 раніше була засуджена вироком Подільського районного суду міста Києва від 17.06.2022 року за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 н.м.д.г., що становить 17 000 грн., який обвинуваченою не сплачено.

Незважаючи на те, що в період невідбутого покарання за попереднім вироком ОСОБА_7 вчинила нове кримінальне правопорушення, суд першої інстанції не застосував положення ст.71 КК України та не призначив ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків.

Крім цього, вважає, що з урахуванням даних про особу винної, яка раніше судима за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, призначене ОСОБА_7 по ч.2 ст.309 КК України покарання у виді штрафу не відповідає положенням ст.ст.50, 65 КК України і є м`яким.

За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 за ч.2 ст.309 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.71 КК України остаточне покарання обвинуваченій за сукупністю вироків визначити у виді позбавлення волі строком на 1 рік та штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., призначеного за вироком Подільського районного суду міста Києва від 17.06.2022 року, який виконувати самостійно.

В решті вирок суду просить залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, обвинувачену та її захисника, які вважали вирок суду законним і обґрунтованим, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.368 КПК України суд наряду з іншими питаннями, що вирішуються при ухваленні вироку, повинен вирішити:

- чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений;

- чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення;

- чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення;

- яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати, які обов`язки слід покласти на особу в разі її звільнення від відбування покарання з випробуванням. За приписами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Суд першої інстанції, допитавши обвинувачену ОСОБА_7 , за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, а тому правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Встановлені судом фактичні обставини справи та правова кваліфікація дій обвинуваченої учасниками судового провадження не оскаржуються, а тому апеляційною інстанцією у відповідності до положень ст.404 КПК України в цій частині не перевіряються.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3)враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, має постійне місце реєстрації та проживання, розлучена, офіційно не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей 2008 та 2015 року народження, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Суд обґрунтовано визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, її щире каяття, оскільки ОСОБА_7 визнала свою провину та щиро розкаялась у вчиненому. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах призначено ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.2 ст.309 КК України у виді штрафу, яке є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цим самим спростовуються апеляційні доводи прокурора про те, що призначене ОСОБА_7 по ч.2 ст.309 КК України покарання у виді штрафу не відповідає положенням ст.ст.50, 65 КК України і є м`яким.

Не знаходять свого підтвердження також апеляційні доводи прокурора про те, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченій покарання не враховано вирок Подільського районного суду міста Києва від 17.06.2022 року та не призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за правилами статті 71 КК України.

Під час апеляційного розгляду захисником ОСОБА_8 було надано суду фіскальний чек від 17.06.2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_7 за відповідними реквізитами, було сплачено суму у розмірі 17 000 грн. на виконання вироку Подільського районного суду міста Києва від 17.06.2022 року у справі №758/4172/22 (а.с.209).

Крім цього матеріали кримінального провадження містять квитанції, з яких вбачається, що обвинуваченою ОСОБА_7 було сплачено призначений їй штраф за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 30 січня 2024 року, а також сплачено кошти на користь держави на відшкодування витрат, пов`язаних із залученням експерта (а.с.168, 169).

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає законних підстав для застосування положень статті 71 КК України та призначення обвинуваченій покарання за сукупністю вироків.

Оскільки оскаржуваний вирок є законним, обґрунтованим та вмотивованим, колегія суддів залишає його без змін, а апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 - без задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Оболонського районного суду міста Києва від 30 січня 2024 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

__________________ _________________ ________________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4