Провадження № 1-кп/127/1037/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, відомості про які внесено 04 серпня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000501 та 08 серпня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000748,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України не зменшились та тривають. Так прокурор зазначив, що ОСОБА_4 усвідомлює, що йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, а тому може переховуватись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також існує ризик незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків, оскільки обвинувачений незважаючи на заборону порушив вимоги закону. Зазначив, що ОСОБА_4 23.04.2024 року перед початком судового засіданням намагався здійснити тиск на свідка ОСОБА_6 . Крім цього, зазначив, що обвинувачений офіційно не працює, тобто не має постійних джерел доходу, що в сукупності з тим, що останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив вказані кримінальні правопорушення в період іспитового строку свідчить про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим. Крім цього, просив при продовженні тримання під вартою збільшити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням обов`язків визначених КПК України.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив щодо продовження строку тримання під вартою, вказавши, що прокурором не доведено наявності ризиків, на які він посилається в клопотанні. Зазначив, що ОСОБА_4 не має наміру ухилятись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків та потерпілих. Також зазначив, що у ОСОБА_4 наявне постійне місце проживання, де обвинувачений і зареєстрований, тому просив змінити запобіжний захід та застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, а саме з 22:00 до 06:00 год, тим самим, надавши змогу обвинуваченому працювати. Крім цього, просив залишити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора та підтримав позицію захисника.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2024 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою зі строком дії до 19.05.2024 року.

Прокурором подано клопотання про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, захист заперечив щодо поданого прокурором клопотання, просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби. Окремого клопотання про зміну запобіжного заходу суду від сторони захисту не подано.

Вирішуючи клопотання прокурора та оцінюючи доводи захисту щодо нього суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілих, свідків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України в даному кримінальному провадженні, зокрема, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Так, у існуванні вказаних ризиків суд переконують наступні факти.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні сукупності тяжких корисливих кримінальних правопорушень, вчинених повторно, що підтверджується суттю самого обвинувачення, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років. Усвідомлюючи тяжкість покарання за вказані кримінальні правопорушення ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності. Разом з тим, сама лише тяжкість обвинувачення не є вирішальною для суду, проте оцінюється в сукупності з іншими даними провадження, в тому числі і даними щодо особи обвинуваченого.

Так, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 є особою без стійких соціальних зв`язків, оскільки не працює, не має постійного джерела доходу, соціально-стримуючи факти у виді сім`ї та утриманців в нього відсутні, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 зможе продовжити злочинну діяльність, оскільки буде потребувати джерел для існування, а іншого виду отримання коштів він не має.

Крім того, суд критично ставиться до доводів сторони захисту про відсутність ризику вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні не одиничного, а сукупності кримінальних правопорушень. Згідно із обвинуваченням вказані події відбулись в період перебігу іспитового строку. Вказане переконує суд у тому, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки з його поведінки, що зазначена в обвинувальному акті, та окремо підтверджена вже наявним вироком вбачається його схильність до зазначеного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її соціальними зв`язками.

Крім того, з огляду на стадію судового розгляду актуальним залишається ризик можливого впливу обвинуваченого на свідків, які ще не допитані.

Таким чином, прокурором в ході розгляду доведено, що ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 може запобігти зазначеним вище ризикам, а тому клопотання прокурора суд вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Водночас прокурор ОСОБА_3 просив збільшити обвинуваченому заставу до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням обов`язків визначених КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Суд не вбачає підстав для збільшення розміру застави та з урахуванням майнового стану обвинуваченого визначає розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням обов`язків визначених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 314, 315, 316, 317, 334 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задоволити частково.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжити на 60 діб, починаючи з 15.05.2024 року до 13.07.2024 року, включно.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60560,00 гривень.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати по першому виклику до суду на визначений час;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4)утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме те, що якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: