1Справа № 335/6182/24 1-кс/335/2366/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суд м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі скаргу в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК ФОРВАРД» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

03.06.2024 року до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК ФОРВАРД» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, яка, на його думку, полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В своїй скарзі ОСОБА_3 просить суд зобов`язати уповноважених осіб ГУНП в Запорізькій області внести відомості до ЄРДР за заявою в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК ФОРВАРД» ОСОБА_4 від 15.05.2024 року №1130/02 про вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування зазначеної скарги заявник посилається на те, що 15.05.2024 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК ФОРВАРД» на адресу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області було направлено заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187, 342 КК України.

Проте, станом на 27.05.2024 року, в порушення вимог ст. 214 КПК України, інформація про внесення відомостей за вказаною заявою до ЄРДР на адресу Банку не надійшли.

Заявник вважає, що в даному випадку, уповноважена особа ГУНП в Запорізькій області зобов`язана внести відомості до ЄРДР.

Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, дана скарга передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді від 03.06.2024 року відкрито провадження за вказаною скаргою, призначено її до розгляду на 05.06.2024 року, та було відкладено з об`єктивних обставин через неявку всіх учасників.

В судове засідання 12.06.2024 року скаржник не з`явився, 11.06.2024 року на адресу суду надійшло клопотання представника скаржника адвоката ОСОБА_5 , в якому він просить провести розгляд скарги без участі представника скаржника.

Представник ГУНП в Запорізькій області в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про день, час, та місце розгляду скарги.

Відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Крім того, до початку розгляду скарги на адресу суду надійшли повідомлення Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області та Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, в яких вони проти вимог викладених в скарзі заперечували та просять в її задоволенні відмовити.

В ході проведення розгляду справи слідчим суддею встановлено наступне.

Стаття 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 1 статті 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, серед яких, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України, передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що 15.05.2024 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК ФОРВАРД» ОСОБА_6 за вихідним номером 1130/02 засобами поштового зв`язку направлено до ГУНП в Запорізькій області повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст.187, 342 КК України.

Згідно трекінгу відстеження «Укрпошта», відправлення вручено адресату 19.05.2024.

Зміст повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення полягає в тому, що у ході ліквідаційної процедури встановлено, що на балансі «Банку Форвард» обліковується майно, яке територіально залишилось на тимчасово окупованій території Запорізької області, зокрема у місті Бердянськ, у місті Токмак, у місті Гуляйполе, у місті Дніпрорудне, у місті Енергодар, у місті Мелітополь, у місті Оріхів, у місті Пологи, у смт. Якимівка, у смт. Веселе, у смт. Приазовське та в с. Велика Знаменка.

Згідно довідки АТ «БАНК ФОРВАРД» від 13.12.2023 року № 176206/02, номенклатура майна, яке залишилось на тимчасово окупованій території налічує понад 145 окремих позицій первісною вартістю 172 118,93 грн.

В резолютивній частині поданої скарги ОСОБА_3 просить зобов`язати слідчого та/або іншу уповноважену особу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, у порядку ст.214 КПК України, невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені у повідомленні Уповноваженої особи ОСОБА_4 від 15.05.2024 року № 1130/02.

Вирішуючи скаргу слідчий суддя виходить з наступного.

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (частина 1 статті 1 КК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КК України, для здійснення цього завдання КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч.1 ст.11 КК України).

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).

Так, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 та 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Такий висновок відповідає і Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_7 від 17 червня 2020 року, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Відповідно до висновку, який викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30.09.2021 року слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Тобто, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Перевіривши, повідомлені Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК ФОРВАРД» ОСОБА_8 у заяві від 15.05.2024 року до ГУНП в Запорізькій області обставини, слідчий суддя доходить висновку, що вони містять абстрактний характер, не містять достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність в діях осіб ознак об`єктивної сторони кримінальних правопорушень, передбачених ст.187 та 342 КК України. Обставини, про які йде мова у заяві ОСОБА_4 , не є достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР кримінального правопорушення, за цими статтями КК України.

Так, по-перше: склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 КК України, віднесений до категорії злочинів проти власності і передбачає відповідальність за розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з загрозою застосування такого насильства.

Склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.342 КК України, віднесений до категорії злочинів проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та кримінальних правопорушень проти журналістів і передбачає відповідальність за опір представникові влади, працівникові правоохоронного органу, державному виконавцю, члену громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовцеві, уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

При цьому, заявник у своїй заяві повідомляє лише про те, що у ході ліквідаційної процедури встановлено, що на балансі Банку обліковується майно, яке територіально залишилось на тимчасово окупованій території Запорізької області та додає лише Довідку від 13.12.2023 року з переліком майна із 145 позицій, з адресами його місцезнаходження, зазначенням первісної вартості загальною сумою 172 118, 93 грн., оціночної вартості, яка складає по 1,00 грн. кожна позиція та загальною сумою 145 грн., а також балансової вартості, яка складає по 0,00 грн. кожна позиція.

По-друге: вочевидь, що події щодо залишення майна на тимчасово окупованій території міст Запорізької області відбулись не одночасно, а у різний період часу і за різних фактичних обставин, що відповідно не може бути розглянуто як одна подія, а декілька.

Також, звертає на себе увагу той факт, що всі події відбулись на різних територіях значно відділених одна від іншої, та відповідно розподілених між різними правоохоронними органами, які і мали б вирішувати питання з розгляду заяв про вчинення конкретного правопорушення, внесення відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування.

По-третє: заявник безпідставно стверджує, що території таких міст Запорізької області як Гуляйполе та Оріхів є тимчасово окупованими. Станом на дату винесення цього рішення вказані населені пункти знаходяться під юрисдикцією України.

За таких обставин, попередньо оцінивши відомості, викладені у заяві ОСОБА_4 до ГУНП в Запорізькій області, слідчий суддя доходить до висновку, що вони не містить об`єктивних даних, які би вказували на те, що в діях наявний склад кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187, 342 КК України.

Скарга Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК ФОРВАРД» ОСОБА_4 містить виключно припущення щодо вчинення кримінальних правопорушень та не містить об`єктивних даних про вчинення кримінальних правопорушень, тому слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.

Також в заяві відсутнє зазначення того, що ОСОБА_8 попереджений про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України, а саме що він попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя доходить до висновку, що вказану скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.303, 306-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК ФОРВАРД» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1