09 липня 2024 року Провадження № 1КС-932/1883/24
У Х В А Л А

іменем України

09 липня 2024 року суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши заяву обвинуваченого ОСОБА_2 про відвід судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_3 -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15 ч.2 ст.28 ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_2 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.263, ч.1 ст.15 ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями в моє провадження було передано заяву обвинуваченого ОСОБА_2 про відвід судді ОСОБА_3 .

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування та судового розгляду захист обвинуваченого ОСОБА_4 здійснював адвокат ОСОБА_5 , який є моїм чоловіком.

Статтею 3 Європейського статуту судді визначено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.

Відповідно до положень Кодексу суддівської етики та п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року), суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

У відповідності до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Як вбачається з практики Європейського Суду про захист прав людини найважливішим питанням здійснення правосуддя незалежним, неупередженим та безстороннім судом є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість в демократичному суспільстві. В ряді рішень ЄСПЛ: Падовані проти Італії від 26.02.1993 р., Фей проти Австрії від 28.02.1993 р., Пуллар проти Сполученого Королівства від 10.06.1996 - на підставі тлумачення вищезазначеної статті Конвенції сформульовані загальні критерії безстороннього суду: суд повинен бути суб`єктивно та об`єктивно неупередженим - жоден з членів суду не може відкрито проявляти упередженість та особисту небезсторонність, при цьому особиста неупередженість є, доки не буде доведено інше і суд повинен бути об`єктивно безстороннім, тобто необхідні достатні гарантії, які виключають будь-які сумніви з цього приводу. При цьому вирішується питання, чи дозволяють певні факти, які можливо перевірити, незалежно від поведінки судді, поставити під сумнів його неупередженість і чи можуть ці побоювання сторони вважатися об`єктивно обґрунтованими. Обов`язкового встановлення доказів, які б свідчили про реальний прояв суддею заінтересованості в остаточному рішенні по справі або про його намір не об`єктивно його вирішити не потрібно, достатньо вже того, що є підстави допускати можливим прояв його неупередженості, навіть коли суб`єктом це не усвідомлюється.

Під час вирішення Європейським судом з прав людини справи «Білуха проти України» було підкреслено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення «Фей проти Австрії» від 24.02.1993 р., «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

З огляду на вищевказане «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться.». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення «Кастілло проти Іспанії»).

На підставі викладеного, з метою виключення будь-яких сумнівів з приводу об`єктивності та безсторонності суду, у зв`язку з тим, що під час досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15 ч.2 ст.28 ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК України, та ОСОБА_2 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.263, ч.1 ст.15 ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, приймав участь адвокат ОСОБА_5 , який є моїм чоловіком, вважаю необхідним заявити самовідвід.

Керуючись ст.ст.75, 80 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заявити самовідвід від участі у розгляді заяви обвинуваченого ОСОБА_2 про відвід судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_3 у кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15 ч.2 ст.28 ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК України, та ОСОБА_2 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.263, ч.1 ст.15 ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя

Бабушкінського районного суду ОСОБА_1

м.Дніпропетровська