Справа № 734/2211/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/366/24
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою місцевого суду продовжено строк тримання під вартою, зокрема, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України; та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України - до 13 квітня 2024 року включно. Місцевий суд вказав, що розгляд кримінального провадження не завершений з об`єктивних причин, не допитані свідки, не досліджені докази сторін обвинувачення та захисту; ризики, які виправдовують тримання обвинувачених під вартою, на даний час не зменшилися та продовжують існувати, а підстав для скасування обвинуваченим запобіжного заходу або заміни його на більш м`який судом не встановлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову ухвалу про відмову у продовженні строку його тримання під вартою. Послався на незаконне утримання його під вартою та порушення норм КПК України під час розгляду кримінального провадження по його обвинуваченню за ч.3 ст.187 КК України.

Захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу місцевого суду скасувати як незаконну та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо його підзахисного. Послався на те, що запобіжний захід відносно ОСОБА_8 , в порушення вимог ст.193 КПК України, був продовжений за відсутності обвинуваченого та його захисника, а висновки суду в частині участі обвинуваченого ОСОБА_8 у судовому засіданні є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді; обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити; думку прокурора, котрий просив ухвалу місцевого суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, Козелецьким районним судом слухається кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 10.12.2019 за № 0001099, по обвинуваченню: ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України; ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.12.2019 до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, який неодноразово продовжувався.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.05.2020 до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, який неодноразово продовжувався.

Ухвалою Козелецького районного суду від 20 грудня 2023 року обвинуваченим ОСОБА_8 і ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання їх під вартою продовжений до 18 лютого 2024 року включно.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, при продовженні строку тримання під вартою суд враховує виключно наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Питання обґрунтованості оголошеної підозри, тим більше, коли це питання є предметом судового розгляду, під час вирішення питання про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу не розглядається.

Вирішуючи питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , місцевий суд, ураховуючи, що передбачені ст.177 КПК України ризики не зменшились і не зникли та не спростовані стороною захисту, а також з огляду на серйозність висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 і ОСОБА_9 у разі визнання їх винуватими, зважаючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання останніми процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, правильно дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинувачених.

Посилання апелянтів на необґрунтованість ризиків, вказаних у клопотанні прокурора, та на відсутність доказів, які обґрунтовують обрання запобіжного заходу обвинуваченим та подальше тримання їх під вартою, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду та обрання обвинуваченим запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Суд правильно встановив, що наведені у клопотанні прокурора доводи свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми саме на даному етапі судового розгляду, виключно з метою вирішення питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу, а не для визнання осіб винними чи для їх виправдання.

Крім того, судом правильно зазначено про те, що судовий розгляд не завершений з об`єктивних причин, не досліджені докази з боку сторін обвинувачення та захисту. Саме після дослідження всіх обставин та доказів у кримінальному провадженні може бути вирішене питання щодо обґрунтованості та допустимості доказів кожної зі сторін у кримінальному провадженні, надано їм оцінку та прийнято рішення про обставини, які вони доводять чи навпаки спростовують.

Посилання апелянтів на відсутність доказів причетності обвинувачених до вчинення інкримінованих їм злочинів є неспроможними, оскільки у даному випадку розглядається лише питання обґрунтованості подальшого тримання під вартою ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

Отже, продовжуючи строк тримання під вартою обвинувачених, суд правильно зазначив, що вказані прокурором ризики не зменшились та визнав їх такими, що виправдовують подальше тримання ОСОБА_8 і ОСОБА_9 під вартою, і на даний час вони виключають заміну запобіжного заходу, як про це просить сторона захисту в апеляційних скаргах.

Відтак, порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4