Провадження № 1-кп/127/1137/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 14 листопада 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001009, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, офіційно не одруженого, не працюючого, інваліда 3-ої групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 21.10.2021 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 5 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 04.10.2023 року з невідбутим строком покарання 5 місяців 11 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася, маючи ряд не знятих і не погашених судимостей, вчинив новий умисний злочин проти власності.

Так, 14.11.2023 близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебував за адресою: АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння та стані викликаному вживанням наркотичних засобів, де спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розпивали алкогольні напої. В цей час ОСОБА_4 побачив, що ОСОБА_7 тримає в руках належний їй мобільний телефон торгової марки Xiaomi серії «Redmi 8 4/64 Gb Ruby Red» моделі «М1908С3ІП» з вставленою сім-картою та в чохлі чорного кольору. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 14.11.2023 близько 15 год. 00 хв., діючи відкрито, повторно, з корисливим мотивом та метою, спрямованою на відкрите незаконне збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що він вчиняє кримінальне правопорушення відкрито, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, перебуваючи за зазначеною адресою, шляхом ривка вихватив з рук ОСОБА_7 зазначений мобільний телефон торгової марки Xiaomi серії «Redmi 8 4/64 Gb Ruby Red» моделі «М1908С3ІП» з вставленою сім-картою в чохлі чорного кольору (сім-карта та чохол для потерпілої матеріальної цінності не становлять), після чого почав втікати з вказаного будинку. При цьому, ОСОБА_6 почав наздоганяти ОСОБА_4 , викрикуючи при цьому, щоб він повернув належний ОСОБА_7 мобільний телефон. Проте, ОСОБА_4 , не реагуючи на викрики ОСОБА_6 щодо повернення мобільного телефону, разом з викраденим залишив місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим розпорядившись на власний розсуд.

Згідно висновку експерта Вінницького відділення КНДІСЕ №7576/23-21 від 27.11.2023 вартість телефону мобільного зв?язку торгової марки Xiaomi серії «Redmi 8 4/64 Gb Ruby Red» моделі «М1908С3ІП» станом на 14.11.2023 складала 1823,00 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 1823,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що свою вину у вчинені кримінального правопорушення він визнає, проте суду повідомив, що 14.11.2023 року він йшов з центру зайнятості до дому. По дорозі зустрів знайомого на ім`я ОСОБА_8 , який запропонував йому піти до ОСОБА_6 допити горілку, яка в нього залишилась, на що він погодився. В подальшому, вони продовжили вживати горілку в будинку ОСОБА_6 . Через деякий час з`явилась потерпіла, яка також з ними почала розпивати горілку. Потім ОСОБА_4 виявив, що в нього зник мобільний телефон. Він одразу подумав, що хтось із них його забрав. Тоді він попросив потерпілу набрати два номери, спочатку номер мобільного оператора «Київстар», а потім « Лайф ». Обидва номери, які йому належали, були поза зоною. Після чого, ОСОБА_4 забрав в потерпілої її мобільний телефон та пішов на вихід з будинку. В цей момент його шарпнув за руку ОСОБА_6 для того, щоб він віддав телефон потерпілої, однак ОСОБА_4 проігнорував вказане та пішов далі. Зазначив, що його ніхто не переслідував та він спокійно залишив будинок ОСОБА_6 . Далі пройшов через кладовище, сів на маршрутку, оскільки мав зустрітись з роботодавцем по вул. Тарногородського. Разом з тим, по вул. Тарногородського його затримали працівники поліції, які вилучили у нього телефон, який належав потерпілій. ОСОБА_4 зазначив, що корисливого мотиву у нього не було, так як він не хотів продавати вказаний телефон, а хотів просто повернути свій телефон, який зник у нього в будинку. Також останній повідомив, що вчинив вказане у період дії воєнного стану. До вчиненого ставиться негативно, проте не вважає це злочином. Крім того, ОСОБА_4 повідомив, що напередодні події він вжив канабіс, яким його пригостив знайомий. Також зазначив, що телефон він з рук потерпілої не виривав, прохання про повернення телефону йому ніхто не озвучував, натомість він мав намір повернути телефон коли йому повернуть його телефон.

Потерпіла ОСОБА_7 суду повідомила, що вона проживає разом з ОСОБА_6 . До них в гості 14.11.2023 року прийшов їх сусід ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , які принесли з собою 0,5 л горілки. Вказаний алкоголь вони почали разом розпивати. ОСОБА_4 вона і чоловік бачили вперше і хто це вони не знали. ОСОБА_4 сидів поруч з нею. Через деякий час ОСОБА_4 попросив її телефон, щоб зателефонувати. ОСОБА_7 повідомила, що йому в руки вона свій телефон не дасть, а він може здійснити розмову за допомогою динаміка гучного зв`язку в той час як потерпіла буде тримати свій телефон сама. ОСОБА_4 погодився та вона почала набирати номер телефону, який їй диктував ОСОБА_4 . В цей момент ОСОБА_4 вихватив з її рук телефон і почав тікати. ОСОБА_6 почав наздоганяти його, викрикуючи при цьому, щоб ОСОБА_4 повернув телефон, який їй належить, а вона побігла слідом за чоловіком. Разом з тим, ОСОБА_4 втік, вони не змогли його наздогнати через незручне взуття. Після чого вони викликали на місце події працівників поліції. Також ОСОБА_7 повідомила, що телефон ОСОБА_4 вони знайшли під столом, в тому місці де сидів обвинувачений. Вказаний телефон вони віддали працівникам поліції. Крім того, ОСОБА_7 вказала, що викрадений телефон, а саме "Xiaomi" серії "Redmi 8" їй повернули працівники поліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду повідомив, що того дня він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 обідали. До них прийшов в гості сусід ОСОБА_8 разом з обвинуваченим. З собою вони принесли горілку, яку вони разом почали розпивати. Через деякий час ОСОБА_4 попросив ОСОБА_7 набрати номер. Тоді ОСОБА_7 погодилась набрати, але телефон в руки йому не дала. Під час того, як потерпіла набирала номер, ОСОБА_4 вихватив у неї з рук телефон та почав тікати. Тоді ОСОБА_6 почав наздоганяти ОСОБА_4 , при цьому викрикував щоб останній зупинився та повернув телефон потерпілій. Разом з тим, ОСОБА_4 втік. Коли ОСОБА_6 повернувся додому, то виявив мобільний телефон ОСОБА_4 , який лежав на підлозі в тому місці, де сидів останній. Вказаний телефон вони віддали працівникам поліції. Також свідок повідомив, що ОСОБА_8 пішов за 20 хвилин до вказаної події.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається наступне.

Зі змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14.11.2023 року вбачається, що ОСОБА_7 просить прийняти міри до невідомої особи, яка близько 15:00 год. 14.11.2023 року за місце її проживання, а саме: АДРЕСА_2 , заволоділа шляхом ривка мобільним телефоном "Xiaomi Redmi 8" у корпусі червоного кольору із сім-картою № НОМЕР_1 , який їй належить.

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 14.11.2023 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.11.2023 року вбачається, що ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції 14.11.2023 року. Під час затримання у останнього був вилучений мобільний телефон "Xiaomi Redmi 8" у корпусі червоного кольору із сім-картою: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 .

У судовому засіданні досліджено додаток до протоколу затримання від 14.11.2023 року, а саме відеозапис вказаної процесуальної дії. З вказаного відеозапису вбачається, що у ОСОБА_4 дійсно було виявлено та вилучено мобільний телефон, який йому не належить. Також в ході затримання обвинувачений повідомив, що він забрав вказаний телефон з метою повернути свій телефон, який у нього пропав.

З постанови про визнання предмету речовим доказом від 14.11.2023 року вбачається, що мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi 8" в корпусі червоного кольору із сім-картою № НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 було визнано речовим доказом у кримінальному проваджені.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2023 року на вище вказаний речовий доказ накладено арешт.

З протоколу огляду місця події від 14.11.2023 року та додатків до нього вбачається, що в ході досудового розслідування був проведений огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . В ході проведення огляду виявлено та вилучено мобільний телефон марки "Fly" у корпусі білого кольору з сім-картою НОМЕР_4 (IMEI: НОМЕР_5 ; IMEI2: НОМЕР_6 ).

З постанови про визнання предмету речовим доказом від 14.11.2023 року вбачається, що мобільний телефон марки "Fly" у корпусі білого кольору з сім-картою НОМЕР_4 (IMEI: НОМЕР_5 ; IMEI2: НОМЕР_6 ), який належить ОСОБА_4 , поміщений до спец. пакету НПУ СУ № FPS5007918 визнано речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2023 року на вище вказаний речовий доказ накладено арешт.

З протоколів проведення слідчого експерименту від 15.11.2023 та 25.11.2023 року, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, що потерпіла повідомила та на місці продемонструвала розвиток події, який відповідає її показанням наданим в судовому засіданні.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, який долучений до протоколу слідчого експерименту, судом встановлено, що потерпіла на місці продемонструвала розвиток події, який відповідає її показанням наданим в судовому засіданні, а саме продемонструвала як ОСОБА_4 вирвав з рук потерпілої мобільний телефон і з ним втік з місця події, не зважаючи на намагання наздогнати його та зупинити.

З протоколів проведення слідчого експерименту від 15.11.2023 року та 25.11.2023 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, що свідок повідомив та на місці продемонстрував розвиток події, який відповідає його показанням наданих в судовому засіданні.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, який долучений до протоколу слідчого експерименту, судом встановлено, що свідок на місці продемонстрував розвиток події, який відповідає його показанням наданим в судовому засіданні.

З протоколу огляду предмету від 28.11.2023 року вбачається, що в ході досудового розслідування проведено огляд мобільного телефону "Xiaomi Redmi 8" в корпусі червоного кольору із сім-картою № НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , який вилучений у ОСОБА_4 під час затримання. Так в ході огляду предмету потерпіла ОСОБА_10 зазначила, що вказаний телефон був викрадений шляхом ривка 14.11.2023 року близько 15:00 год. в ході розпивання алкогольних напоїв, та вказаний телефон належить їй.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.11.2023 року вбачається, що серед пред`явлених фотознімків свідок ОСОБА_11 впізнав зображену особу на фото № 2. На фото № 2 зображений ОСОБА_4 . Свідок впізнав особу за формою обличчя, загальних рис обличчя та носу. ОСОБА_11 повідомив, що з вказаною особою він разом прийшов додому до ОСОБА_6 14.11.2023 року.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.11.2023 року вбачається, що серед пред`явлених фотознімків свідок ОСОБА_6 впізнав зображену особу на фото № 2. На фото № 2 зображений ОСОБА_4 . Свідок впізнав особу за формою обличчя та зачіски. ОСОБА_6 повідомив, що вказана особа 14.11.2023 року близько 15:00 год. заволоділа належним ОСОБА_7 мобільним телефоном "Xiaomi Redmi 8" з сім-картою шляхом ривка.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.11.2023 року вбачається, що серед пред`явлених фотознімків потерпіла ОСОБА_7 впізнала зображену особу на фото № 3. На фото № 3 зображений ОСОБА_4 . Потерпіла впізнала особу за формою обличчя, зачіски та зальних рис. ОСОБА_7 повідомила, що вказана особа 14.11.2023 року близько 15:00 год. відкрито заволоділа її мобільним телефоном "Xiaomi Redmi 8" у корпусі червоного кольору з сім-картою, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до висновку експерта № 7576/23-21 від 27.11.2023 року ринкова вартість наданого на дослідження телефону мобільного зв`язку торгової марки «Xiaomi» серії «Redmi 8 4/64 Gb Ruby Red» моделі «M1908C3IG» (без мережевого адаптера та кабелю живлення), бувшого у використанні, при умові робочого стану та збереженні усіх функцій, станом на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме 14.11.2023, складала: 1823,00 грн. Ринкова вартість сім-карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_7 , станом на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме 14.11.2023, не визначалась, в зв`язку з тим, що ціноутворення стартового пакету ідентифікаційного номера рухливого абонента знаходиться у постійній динаміці.

Згідно висновку КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» 14.11.2023 року о 20:15 год. був проведений огляд ОСОБА_4 . Згідно висновку медичного огляду встановлено факт вживання алкоголю та наркотичне сп`яніння внаслідок вживання канабісу.

Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілої, свідка, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повідомив, що провину у вчиненні кримінального правопорушення визнає. Разом з тим, зміст його показань свідчить, що ОСОБА_4 лише формально повідомляє про визнання ним вини, оскільки аналіз його показань свідчить, що він заперечує обставини, викладені в обвинувальному акті. Так обвинувачений дійсно підтвердив, що забрав телефон у потерпілої, разом з тим заперечував те, що він вихватив мобільний телефон з рук потерпілої та здійснив вказане з корисливих мотивів, стверджуючи, що здійснив вказане для того, щоб повернути свій телефон, який він не міг знайти.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

Оцінюючи наявність вказаного способу заволодіння майном, який має бути саме відкритим, суд приймає до уваги показання потерпілої, яка послідовно стверджувала про те, що дії обвинуваченого були відкритими, на її очах, вона беззаперечно розуміла протиправний характер дій обвинуваченого, оскільки заволодіння її телефоном відбулось шляхом виривання зазначеного телефону з її рук, і обвинувачений в свою чергу усвідомлював, що потерпіла бачить та розуміє його дії через спосіб заволодіння телефоном у вигляді ривка, що також підтверджується і показаннями свідка ОСОБА_6 , який стверджував, що бачив як обвинувачений вирвав з рук потерпілої телефон, почав тікати, а в цей час свідок його наздоганяв з вимогою повернути телефон.

Так, потерпіла починаючи із заяви про злочин, потім в ході слідчого експерименту, при огляді предмету (мобільного телефону), в ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та в своїх показаннях в судовому засіданні послідовно стверджувала, що ОСОБА_4 вихватив у неї з рук мобільний телефон, після чого почав тікати з місця події, ігноруючи вимоги про повернення вказаного телефону.

Вказані показання потерпілої підтверджені і показаннями свідка та даними слідчого експерименту з його участю, згідно із якими свідок вказав, що бачив як обвинувачений вирвав з рук потерпілої мобільний телефон та почав тікати, а свідок в свою чергу почав наздоганяти, при цьому викрикуючи, щоб обвинувачений повернув викрадений ним телефон.

Таким чином з показань потерпілої та свідка судом встановлено безпосередній спосіб заволодіння телефоном - ривок телефону з рук потерпілої, що виключає можливість нерозуміння обвинуваченим факту того, що він діє відкрито для потерпілого та інших осіб.

Вказане підтверджує факт того, що не лише потерпіла та свідок усвідомлював протиправність дій обвинуваченого, а й обвинувачений усвідомлював та розумів, що його дії є відкритими (явними) та оцінюються потерпілою та свідком як викрадення.

При цьому суд зазначає, що показання обвинуваченого щодо того, що потерпіла та свідок його обмовляють, оскільки телефон він з рук потерпілої не забирав, є нелогічними та спростованими самим обвинуваченим, який зазначив, що забрав телефон в потерпілої з метою повернути свій. Тобто сам обвинувачений визнає, що забрав телефон у потерпілої, здійснив це не таємно, а відкрито, висуваючи вимогу про повернення його телефону. Плутані показання обвинуваченого суд сприймає як його бажання применшити та декриміналізувати у очах суду його дії, акцентуючи увагу на відсутності ривка, хоча обвинувачений не розуміє, що в іншій частині власних показань сам викриває себе у відкритому заволодінні майном, стверджуючи, що при заволодінні майном він висунув умову потерпілій повернення її власності.

На підставі вказаних доказів суд визнає доведеним відкритий спосіб вчинення злочину.

Щодо корисливого мотиву дій обвинуваченого суд зазначає наступне. Обвинувачений в судовому засіданні вказав, що корисливого мотиву вчинення кримінального правопорушення не мав, оскільки не мав наміру продавати телефон, а лише хотів повернути свій.

По-перше суд підкреслює, що корисливий мотив не зводиться до примітивного отримання грошового еквіваленту особою за викрадене майно.

Так, родовим об`єктом злочинів проти власності є суспільні відносини власності, що охороняються кримінальним законом. Юридичним вираженням відносин власності є право власності, яке є правом власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном за своєю волею незалежно від волі інших осіб.

Предметом злочину проти власності є безпосереднє майно, в даному випадку мобільний телефон. З показань потерпілої судом встановлено, що телефон внаслідок дій обвинуваченого вибув поза її волею з її власності, що по суті також підтверджено і обвинуваченим, який зазначив, що забрав телефон в потерпілої без її дозволу. Згідно із протоколом затримання, телефон був вилучений в обвинуваченого, тобто не перебував у власника (потерпілої), яка внаслідок вказаного була позбавлена можливості володіння своїм майном.

Корисливий мотив це прагнення одержати матеріальну вигоду для себе або інших осіб, незаконне збагачення за рахунок майна. Сам по собі факт того, що обвинувачений отримав чуже майно в незаконний спосіб, а саме забравши поза волею власника вказане майно у потерпілої, утворює наявність корисливого мотиву, оскільки на безпосередньо на це майно обвинувачений і збагатився.

По-друге, суд зазначає, що твердження обвинуваченого щодо того, що він тимчасово взяв вказаний телефон з метою спонукати потерпілу чи свідка повернути його телефон, є таким, що спростовані безпосередніми діями, вчиненими самим обвинуваченим. Так, він взяв телефон та з ним покинув будинок, а потім поїхав в іншу частину міста де і був затриманий працівниками поліції з мобільним телефоном. Таким чином вказані дії обвинуваченого спростовують його показання, що мотиву заволодіння телефоном потерпілої. Суд зазначає, що умисел, як і вся суб`єктивна сторона злочину, яка включає і мотив, встановлюються з доведених доказами дій обвинуваченого. Обвинувачений повідомляє в судовому засіданні, що він нібито хотів зробити, проте робив він зовсім інше, що підтверджено доказами у справі, зокрема, протоколом затримання. Обвинувачений сам повідомив, що поїхав з телефоном з помешкання де перебувала потерпіла, і саме вказане має значення, а не його нічим не підтверджені слова про бажання повернути свій телефон. Так, при наявності такого бажання обвинувачений мав залишитись в будинку потерпілої до повернення його телефону, шукати вказаний телефон на місці де він міг залишитись, тобто в будинку потерпілої, викликати працівників поліції, якщо вважав, що став жертвою посягання на його власність, а не полишати місце перебування телефону і осіб, яких він просить цей телефон повернути.

Суд вважає, що факт відкритого заволодіння мобільним телефоном потерпілої в повній мірі підтверджений зазначеними доказами, будь-який інший мотив дій обвинуваченого, окрім як корисливий, виключений.

Оцінивши сукупність доказів у справі, надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З характеристики від 27.11.2023 року № 732, виданої МКП «Управляюча компанія «Замостя» вбачається, що скарг в МКП «УК «Замостя» від сусідів та мешканців будинку на ОСОБА_4 не надходило. Зі слів сусідів характеризується негативно.

Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 340924 ОСОБА_4 є інвалідом 3-ої групи.

Відповідно до копії довідки № 3081 від 09.11.2023 року, виданої управлінням соціального захисту населення (Лівобережне) департаменту соціальної політики ВМР, ОСОБА_4 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення департаменту соціальної політики та йому призначену державну спеціальну допомогу як особі з інвалідністю 3 групи загального захворювання.

Згідно довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» №29/9029 від 22.11.2023 року вбачається, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному обстеженні в психіатричному відділенні № 7 з 10.05.2000 року по 08.06.2000 року.

З довідки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» №3815 від 15.11.2023 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 знаходиться під диспансерним наркологічним спостереженням з 18.05.2011 року.

Згідно вимоги про судимість та копії вироків ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, останній раз 21.10.2021 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 5 місяців позбавлення волі.

З копії довідки про звільнення серії ВІН №019663 вбачається, що ОСОБА_4 09.10.2023 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 04.10.2023 року з невідбутим строком покарання 5 місяців 11 днів.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, вчинив умисне тяжке корисливе кримінальне правопорушення в період непогашених судимостей, вину у вчинені кримінального правопорушень не визнав, не працює, за місцем приживання характеризується негативно, має інвалідність.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд, з врахуванням ст. 337 КПК України, визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, що підтверджується довідкою КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, а саме вчинення умисного тяжкого кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, думку потерпілої, яка з приводу покарання поклалась на розсуд суду, особи обвинуваченого, який раніше судимий дванадцять разів, вчинив кримінальне правопорушення через місяць після звільнення умовно-достроково від відбування покарання, в період непогашених судимостей, вчинив кримінальне правопорушення за обтяжуючої покарання обставини в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки вказане покарання досягне мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженими.

Крім того, суд враховує що відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Згідно ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи те, що до ОСОБА_4 застосовано умовно-дострокове звільнення та він вчинив злочин протягом невідбутої частини покарання, вказане є підставою для застосування ст. 71 КК України та призначення остаточного покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків.

Крім того, з обвинуваченого на підставі ст. 124 КПК України слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні становлять 955,92 гривень.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначається рішення про залік досудового тримання під вартою. Вказане у сукупності із вимогами ст. 72 КК України є підставою для зазначення строку попереднього ув`язнення ОСОБА_4 та зарахування його в строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну йому запобіжного заходу для проходження військової служби, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 616 КПК України у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом підчас мобілізації, на особливий період. Клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період повинно містити: 1)виклад обставин, які свідчать про те, що особа підпадає під проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та висновок про придатність особи донесення військової служби в умовах воєнного стану; 2) виклад обставин,які вказують на те, що відсутні ризики, передбачені частиною першою статті 177 цього Кодексу, а також ризик ухилення особи, стосовно якої пропонується скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, від проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином, скасування обвинуваченому запобіжного заходу можливе за умови дотримання процедури визначеної ст. 616 КПК України та за наявності підстав встановлених вказаною нормою.

Разом з тим, прокурор в судових дебатах просив продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, тобто не просив суд скасувати застосований до обвинуваченого запобіжний захід. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до диспозиції ст. 616 КПК України існує пряма заборона скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо осіб, які обвинувачуються за вчинення злочину, передбаченого ст. 186 КК України.

Також суд бере до уваги те, що з 2014 року, тобто з початку війни, та з початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України ОСОБА_4 мав можливість долучитися до лав ЗСУ, проте за весь вказаний час не реалізував своє теперішнє бажання стати на захист Батьківщини, а навпаки продовжив вчиняти нові кримінальні правопорушення. З 16 років ОСОБА_4 має дванадцять судимостей, одинадцять з яких до реальних покарань, службу в армії не проходив, має інвалідність 3 групи.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою для подальшого проходження ним військової служби, оскільки суд вважає, що ОСОБА_4 такого наміру не має, а бажає уникнути відбуття ним покарання за вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на наявність ризиків, передбачених ст. 177, 194 КПК України, а саме можливості обвинуваченого переховуватися від суду в зв`язку з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі, а також приймаючи до уваги данні, що свідчать про те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив корисливе кримінальне правопорушення, тобто може продовжити злочинну діяльність, суд приймає рішення про продовження відносно ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходів у виді утримання під вартою.

Керуючись ст. 65-67, 71, 72, 81, 186 КК України, ст. 177, 194, 373, 374, 616 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 186 КК України у виді восьми років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2021 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді восьми років одного місяця позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 14.11.2023 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін - утримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 955,92 гривень.

Арешт, накладений ухвалами слідчих суддів Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2023 року скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi 8" в корпусі червоного кольору із сім-картою № НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити останній.

Речовий доказ, а саме мобільний телефон марки «Fly» у корпусі білого кольору з сім-картою НОМЕР_4 (IMEI: НОМЕР_5 ; IMEI2: НОМЕР_6 ), який зберігається у камері для зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області (квитанція № 2394) - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, що перебуває під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: