Справа № 216/3307/24
Провадження № 1-кс/216/1088/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про арешт майна

15 травня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні за № 0000984 від 10.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вказане клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, яке мотивоване таким.

10.05.2024 приблизно о 10.45 годин водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи тролейбусом МАЗ-203, інвентарний номер 0033, рухався за маршрутом АДРЕСА_1 , де біля будинку №1 під час об`їзду припаркованих автомобілей відбулось від`єднання штанг від контактної мережі, в свою чергу водій ОСОБА_4 застосував гальмування внаслідок якого в салоні тролейбусу впала пасажир ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала біля дверей готуючись до виходу. Внаслідок ДТП ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритий перелом лівої ключиці зі зміщенням уламків.

Тролейбус МАЗ-203, інвентарний номер 0033, 10.05.2024 був вилучений під час огляду місця події та на даний час зберігається на території ДЕПО № 1 КП «Міський тролейбус» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Джона Маккейна, буд. 30.

Вказаний тролейбус згідно технічного журналу належить КП «Міський тролейбус», зареєстроване: м. Кривий Ріг, вулиця Дніпровське Шосе, будинок, 22.

13 травня 2024 року маршрутний тролейбус «МАЗ 203», інвентарний номер 0033, визнано в якості речового доказу в кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

Враховуючи те, що на маршрутному тролейбусі «МАЗ 203», інвентарний номер 0033 було скоєно дорожньо-транспортну пригоду, він сам по собі є речовим доказом. В ході досудового розслідування та судового провадження може виникнути необхідність провести експертизу об`єктом дослідження якої може бути цей транспортний засіб, провести за допомогою саме цього транспортного засобу слідчий експеримент, чи інші слідчі дії, а його використання, ремонт, відчуження можуть приховати сліди кримінального правопорушення які маються на ньому.

У судове засідання прокурор надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі.

Представник власник майна КП «Міський тролейбус» - в судове засідання не з`явився.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заперечення, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема на рухоме майно.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2024 року за

№ 0000984 внесено відомості про кримінальне правопорушення із попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.05.2024 року виявлено та вилучено траснпортний засіб тролейбус «МАЗ 203», інвентарний номер 0033.

Постановою слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про визнання речовим доказом, вилучений 13 травня 2024 року транспортний засіб тролейбус «МАЗ 203», інвентарний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000984 від 10.05.2025.

Як вбачається з технічного журналу тролейбус МАЗ 203, інвентарний номер НОМЕР_1 належить КП «Міський тролейбус», яке зареєстроване за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, буд. 22.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на положення ч. 2 ст. 167, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому слідчим суддею враховуються вимоги ч. 4 ст. 173 КПК України про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна та зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що вказане у клопотанні майно є знаряддям вчинення злочину, вилучене та має статус речового доказу, відповідає критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а також враховуючи необхідність у майбутньому проведення ряду експертиз, необхідних для встановлення всіх обставин дорожньо-транспортної події, з метою збереження речового доказу слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про арешт є обґрунтованим і таке слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні за № 0000984 від 10.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тролейбус МАЗ-203, інвентарний номер 0033, який згідно технічного журналу належить КП «Міський тролейбус», зареєстроване АДРЕСА_2 .

Заборонити власнику та довіреним (уповноваженим) ним особам користуватись, розпоряджатись, а також відчужувати тролейбус МАЗ-203, інвентарний номер 0033 до закінчення досудового розслідування та судового провадження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1