Справа № 308/9288/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

08.07.2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2024 року по справі за клопотанням старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_8 , погодженого з прокурором, у рамках кримінального провадження № 0000238, про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2024 року задоволено погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000238, відомості про кримінальне правопорушення в якому 29.05.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових за ч. 4 ст. 402 КК України, та застосовано щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця, який перебуває на посаді стрілець 2 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької (резервної) роти 1 стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 (МВС України Національна Гвардія України), у військовому званні «солдат», одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимий,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 год 10 хв 27 липня 2024 року.

У клопотанні вказується на те, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000238 від 29.05.2024, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що стрілець 1 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) 1 стрілецького батальйону ВЧ НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, обізнаним із порядком проходження, несення внутрішньої служби, порядком віддання, виконання наказів військовослужбовцями, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11, 29, 35, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 11, 17 Закону України «Про оборону України», діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану 28.05.2024, о 15:30 год., перебуваючи в розташуванні в/ч НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , маючи об`єктивну можливість виконати наказ командира, без поважних причин та без законних підстав, відкрито відмовився виконати наказ (бойове розпорядження) начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.05.2024 № 50/2/1/2-2518дск-Е, щодо вибуття о 05:00 год. 29.05.2024, в складі зведеного взводу 26п, для подальшого оперативного підпорядкування командиру ОТУ «Луганськ» ОСУВ «Хортиця», доведений йому заступником командира в/ч НОМЕР_1 майором ОСОБА_10 .

У подальшому, стрілець 1 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) 1 стрілецького батальйону ВЧ НОМЕР_1 НГУ, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, обізнаним із порядком проходження, несення внутрішньої служби, порядком віддання, виконання наказів військовослужбовцями, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11, 29, 35, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 11, 17 Закону України «Про оборону України», діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану 29.05.2024, о 05:00 год., перебуваючи в розташуванні в/ч НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , маючи об`єктивну можливість виконати наказ командира, без поважних причин та без законних підстав, відкрито відмовився виконати наказ (бойове розпорядження) командира в/ч НОМЕР_1 № БР-33 від 28.05.2024 № 50/115/2-116дск, щодо вибуття о 05:00 год. 29.05.2024, в складі зведеного взводу 26п, для подальшого оперативного підпорядкування командиру ОТУ «Луганськ» ОСУВ «Хортиця», доведений йому заступником командира в/ч НОМЕР_1 майором ОСОБА_10 .

Слідчий зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні непокори, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану, підтверджується зібраними доказами та матеріалами кримінального провадження, а саме: повідомленням про виявлення ознак кримінального правопорушення; витягом з бойового розпорядження; витягом з бойового розпорядження командира НОМЕР_3 полку Національної гвардії України; витягом з наказу; показаннями військовослужбовців, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем ОСОБА_11 ; іншими документами.

З огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного та фактичні обставини, за яких ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, які на думку слідчого дають підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для їх запобігання та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Також слідчий звертає увагу на положення ч. 8 ст. 176 КПК України, відповідно до якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою, а також на положення п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, якою передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, яка підтверджується доданими до клопотання матеріалами. Також, взявши до тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , та фактичні обставини його вчинення, а також дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризиків, передбачених п. п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, для запобігання яких є необхідним застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 . При цьому, врахувавши те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, будучи військовослужбовцем в умовах воєнного стану, слідчий суддя не визначив розмір застави.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 вказує на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді. Посилається на те, що підозра ОСОБА_6 є необґрунтованою, оскільки ОСОБА_6 неодноразово повідомляв керівництво про неможливість виконати покладені на нього обов`язки з причин, які не залежать від його волі, а саме за станом здоров`я. Зазначає, що ні слідчим, ні прокурором під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою взагалі не підтверджено жодного із передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків. При цьому, вказує на те, що слідчий суддя не взяв до уваги дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, добровільно вступив до лав Збройних Сил України для захисту суверенітету та територіальної цілісності держави, має проблеми зі здоров`ям. Крім того, апелянт стверджує, що у порушення вимог ст. 372 КПК України слідчим суддею не встановлено місце народження та місце проживання особи, щодо якої внесено клопотання, та не зазначено про порядок і строки апеляційного оскарження ухвали . Просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги. Зазначив, що ОСОБА_6 не виконав наказ командира у зв`язку з незадовільним станом здоров`я, про що свідчать і надані стороною захисту довідки з медичних закладів. Тому захисник вважав, що ОСОБА_6 не може триматися під вартою і для забезпечення його належної процесуальної поведінки достатнім буде застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.

Прокурор ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення апеляційної скарги. Вказав, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, оскільки підозра ОСОБА_6 є обґрунтованою, а передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики доведеними, у зв`язку з чим, застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, пояснення сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-1142, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів судового провадження убачається, що у провадженні Шостого СВ (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, знаходиться кримінальне провадження № 0000238 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується доданими до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: повідомленням про виявлення ознак кримінального правопорушення; витягом з бойового розпорядження; витягом з бойового розпорядження командира НОМЕР_3 полку Національної гвардії України; витягом з наказу; показаннями військовослужбовців, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем ОСОБА_6 , на підставі яких 29.05.2024 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_6 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінальних правопорушень.

Тому, доводи апеляційної скарги про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 402 КПК України кримінального правопорушення апеляційний суд відхиляє, оскільки такі не знаходять свого підтвердження та спростовуються доданими до клопотання матеріалами.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_6 неодноразово повідомляв керівництво про неможливість виконати покладені на нього обов`язки з причин, які не залежать від його волі, а саме за станом здоров`я, апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що ОСОБА_6 перебуває на військовій службі з 03.01.2024 і жодних доказів про його непридатність до військової служби стороною захисту не надано.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення та фактичні обставини, за яких таке скоєно, у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим - позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, та даними про особу підозрюваного, який являється військовослужбовцем, є працездатним і тяжкими захворюваннями не страждає, повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, які володіють відомостями про обставини кримінального правопорушення, задля зміни ними показів або ж відмови від вже наданих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Апеляційний суд вважає, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання настанню передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, у зв`язку з чим, обґрунтованим і належним чином умотивованим вважає і висновок суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також дієвості кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказується у клопотанні про застосування запобіжного заходу, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Посилання сторони захисту на дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, добровільно вступив до лав Збройних Сил України для захисту суверенітету та територіальної цілісності держави, має проблеми зі здоров`ям, апеляційний суд визнає такими, що не свідчать про відсутність встановлених ризиків та не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не встановлено місце народження та місце проживання особи, щодо якої внесено клопотання, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки такі, жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги про те, що в ухвалі не зазначено про порядок і строки апеляційного оскарження ухвали не знаходять свого підтвердження та спростовуються змістом оскаржуваної ухвали, з якої вбачається, що в такій відображено порядок та строки апеляційного оскарження судового рішення.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя взяв до уваги і положення ч. 8 ст. 176 КПК України та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки діяння вчинене військовослужбовцем у період воєнного стану.

Тому, апеляційний суд відхиляє вимоги апеляційної скарги про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у домашнього арешту.

Стороною захисту не надано апеляційному суду доказів (відомостей) про стан здоров`я підозрюваного, зокрема висновків лікарів, які б беззаперечно свідчили про те, що підозрюваний ОСОБА_6 не може триматися під вартою.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків чи інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких кримінальне правопорушення мало місце, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі і відомості про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів також не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст. ст. 176-181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 відхилити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2024 року у справі № 308/9288/24 про обрання щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 402 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді