БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/415/24
Провадження №1-кс/497/186/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

04.03.2024 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області

в особі слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого про застосування?запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залізничне Болградського району Одеської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не інваліда, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше засудженого: вперше, 03.09.2012 Болградським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вдруге, 28.04.2015 Болградським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 07.11.2019 по відбуттю строку покарання; втретє, 05.10.2021 Болградським районним судом Одеської області за ст. 395 КК України до позбавлення волі у вигляді арешту на 1 (один) місяць, звільнений по відбиттю строку покарання, вчетверте, 26.01.2023 Болградським районним судом Одеської області за ст. 395 КК України до позбавлення волі у вигляді арешту на 2 (два) місяці, звільнений по відбиттю строку покарання, особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України № НОМЕР_1 , виданого органом 5116 від 18.08.2022 року, РНОКПП: НОМЕР_2 ,

підозрюваного в об`єднаному кримінальному провадженні №0000028 від 09.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ст.395 КК України,

ВСТАНОВИВ:?

04.03.2024 року старший слідчий Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування?запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000028 від 09.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ст.395 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався, у тому числі згідно Указу Президента України № 734/2023 від 06.11.2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 № 3429-ІХ з 10.11.2023 строком на 90 діб.

15.11.2023, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 правомірно перебуваючи в домоволодінні своєї бабусі ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , дізнався про те, що вона отримала грошові кошти за пенсійне забезпечення, які вона зберігала у своєї житлової кімнаті до якої він не мав доступу.

16.11.2023 приблизно об 12.00 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 , діючи повторно в умовах воєнного стану, з умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, відшукав у шухляді столу в літньої кухні зазначеного домоволодіння запасний ключ від замку дверей вищевказаної житлової кімнати ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_4 переконавшись, що за його діями ніхто з сторонніх не спостерігає, таємно, з використанням даного ключа відкрив замок дверей та через відчинений дверної отвір, протиправно проник всередину житлової кімнати ОСОБА_8 .

Надалі знаходячись у даній кімнаті, ОСОБА_4 у дивані знайшов схованку з грошовими коштами, які були поміщені всередину скляної банки, з яких він таємно викрав 1000 гривень (дві купюри номіналом по 500 гривень).

Після чого ОСОБА_4 покинув місце події з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, спричинив потерпілої ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 1000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за правовою кваліфікацією: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

30.11.2023 більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 правомірно перебуваючи в домоволодінні своєї бабусі ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , дізнався про те, що вона отримала грошові кошти за надання в оренду пайової частки земельної ділянки, які вона зберігала у своєї житлової кімнаті, до якої він не мав доступу.

01.12.2023 приблизно о 12.00 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 , діючи повторно в умовах воєнного стану, з умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, відшукав у шухляді столу в літньої кухні зазначеного домоволодіння запасний ключ від замку дверей вищевказаної житлової кімнати ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_4 переконавшись, що за його діями ніхто з сторонніх не спостерігає, таємно, з використанням даного ключа відкрив замок дверей та через відчинений дверної отвір, протиправно проник всередину житлової кімнати ОСОБА_8 .

Надалі знаходячись у даній кімнаті, ОСОБА_4 у дивані знайшов схованку з грошовими коштами, які були поміщені всередину скляної банки, з яких він викрав 2000 гривень (чотири купюри номіналом по 500 гривень).

Після чого ОСОБА_4 покинув місце події з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, спричинив потерпілої ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 2000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за правовою кваліфікацією: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

08.12.2023 більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 правомірно перебуваючи в домоволодінні своєї бабусі ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , дізнався про те, що вона отримала грошові кошти за надання в оренду пайової частки земельної ділянки, які вона зберігала у своєї житлової кімнаті, до якої він не мав доступу.

10.12.2023 приблизно о 14.00 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 , діючи повторно в умовах воєнного стану, з умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, відшукав у шухляді столу в літньої кухні зазначеного домоволодіння запасний ключ від замку дверей вищевказаної житлової кімнати ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_4 переконавшись, що за його діями ніхто з сторонніх не спостерігає, таємно, з використанням даного ключа відкрив замок дверей та через відчинений дверної отвір, протиправно проник всередину житлової кімнати ОСОБА_8 .

Надалі знаходячись у даній кімнаті, ОСОБА_4 у дивані знайшов схованку з грошовими коштами, які були поміщені всередину скляної банки, з яких він викрав 3500 гривень (сім купюр номіналом по 500 гривень).

Після чого ОСОБА_4 покинув місце події з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, спричинив потерпілої ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 3500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за правовою кваліфікацією: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

16.12.2023 більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 правомірно перебуваючи в домоволодінні своєї бабусі ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , дізнався про те, що вона отримала грошові кошти за пенсійне забезпечення, які вона зберігала у своєї житлової кімнаті, до якої він не мав доступу.

19.12.2023 приблизно о 17.00 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 , діючи повторно в умовах воєнного стану, з умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, відшукав у шухляді столу в літньої кухні зазначеного домоволодіння запасний ключ від замку дверей вищевказаної житлової кімнати ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_4 переконавшись, що за його діями ніхто з сторонніх не спостерігає, таємно, з використанням даного ключа відкрив замок дверей та через відчинений дверної отвір, протиправно проник всередину житлової кімнати ОСОБА_8 .

Надалі знаходячись у даній кімнаті, ОСОБА_4 у дивані знайшов схованку з грошовими коштами, які були поміщені всередину скляної банки, з яких він таємно викрав 4000 гривень (вісім купюр номіналом по 500 гривень) та 50 Євро, що по курсу НБУ складало 2029,59 гривень.

Після чого ОСОБА_4 покинув місце події з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, спричинив потерпілої ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 6029,59 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за правовою кваліфікацією: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 16.01.2024 у справі № 497/138/23 відносно ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік з застосуванням обмежень, передбачених ст. ст. 1, 3 п. «в», 5, 10, а саме: зобов`язано постійно перебувати щоденно з 22.00 години до 06.00 години ранку наступної доби за встановленою для проживання адресою: АДРЕСА_2 ; зобов`язано з`являтися для реєстрації до Болградського РВП ГУНП в Одеській області один раз на місяць - першу п`ятницю кожного місця до 17-ї години; заборонено відвідувати торгові точки, де здійснюється торгівля алкогольними напоями на розлив; заборонено без дозволу керівника Болградського РВП УГУНП в Одеській області виїжджати в особистих справах за межі Болградського району Одеської області.

ОСОБА_4 будучи належним чином ознайомлений з вищевказаною ухвалою Болградського районного суду Одеської області про встановлення відносно нього адміністративного нагляду, обмежень та зобов`язань, та попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 395 КК України за порушення встановлених правил та обмежень адміністративного нагляду, 29.01.2024 діючи умисно, достовірно розуміючи, що відносно нього встановлений адміністративний нагляд, без поважних причин, маючи реальну можливість проживати за місцем свого мешкання, без дозволу працівників поліції, що здійснювали адміністративний нагляд відносно нього, самовільно залишив своє місце постійного проживання та поїхав у невідомому напрямку, тим самим порушив правила адміністративного нагляду.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ст. 395 КК України за правовою кваліфікацією: самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

В судовому засіданні 04.03.2024 року:

- слідчий наполягав на задоволенні даного клопотання, та просив застосувати запобіжний захід до 19.03.2024 року включно;

- прокурор клопотання слідчого з урахуванням усіх уточнень підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини та ризики. Стверджував, що з метою більш повного та комплексного використання можливостей правоохоронних органів у встановленні об`єктивних обставин вчиненого злочину, виникла необхідність у затриманні та обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

По твердженню прокурора один з злочинів, вчинених ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років (за ч.4 ст.185 КК України), та зважаючи на покарання яке загрожує підозрюваному, останній вже вчинити дії до приховування від органу досудового розслідування та суду, та може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Перебуваючи під дією іншого більш м`якого запобіжного заходу є ризик впливу на свідків і потерпілого, яких він знає особисто.

По твердженню прокурора, не має підстав для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, оскільки підозра оголошена ОСОБА_4 є обґрунтованою, що підтверджується наразі вже зібраними доказами, та достатньо ризиків для задоволення клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою строком до 19.03.2024 року.

Про застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, а ні слідчий, а ні прокурор нічого не висказали та не просили застосувати такий, тобто залишили на розсуд суду.

Підозрюваний ОСОБА_4 в цілому не заперечував підозри, однак просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною? 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Положеннями ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що слідчими СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000028 від 09.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно в умовах воєнного стану (а.с.8).

Процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженні здійснюється Болградською окружною прокуратурою Одеської області (а.с.10).

19.01.2024 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження №0000028 від 09.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, шляхом вручення особисто пыдозрюваному ОСОБА_4 (а.с.19-21).

З рапорту від 08.02.2024 року вбачається відсутність ОСОБА_4 за місцем проживання (а.с.31), який перебував під адміністративним наглядом, а тому з цих підстав розпочато слідчими СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000005 від 09.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.195 КК України, за кваліфікуючими ознаками: самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а також неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі (а.с.33).

Постановою прокурора від 14.02.2024 року матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях за №0000028 від 09.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, №0000005 від 09.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України - об`єднано в одне кримінальне провадження за №0000028 (а.с.38), та відповідні відомості внесені в ЄРДР, що підтверджується об`єднаним витягом з ЄРДР (а.с.66-69).

14.02.2024 року підозрюваного ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, в рамках об`єднаного кримінального провадження №0000028 від 09.01.2024 року, кваліфікованого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ст.195 КК України, шляхом вручення матері підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_9 (а.с.39-41), яка підозрюваному ОСОБА_4 була вручена особисто після затримання 04.03.2024 року (а.с.59-65).

З протоколів допитів свідків від 13.02.2024 року вбачається відсутність підозрюваного за місцем реєстрації (а.с.34, 35, 36, 37).

Постановою слідчого від 16.02.2024 року було оголошено у розшук підозрюваного ОСОБА_4 та зупинено досудове розслідування в рамках об`єднаного кримінального провадження №0000028 від 09.01.2024 року, кваліфікованого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ст.195 КК України (а.с.42).

Ухвалою слідчого судді 26.02.2024 року по справі №497/415/24, провадження №1-кс/497/154/24 було надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ст. 395 КК України в кримінальному провадженні № 0000028 від 08.01.2024, з метою його приводу до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.с.70-72).

03.03.2024 року о 10:50 годині було затримано підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.44-47).

Постановою слідчого від 04.03.2024 року досудове розслідування в межах даного кримінального провадження - відновлено (а.с.73).

Текст зміненої підозри від 14.02.2024 року особисто було вручено ОСОБА_4 після затримання 04.03.2024 року (а.с.59-65).

04.03.2024 року о 15:00 годині підозрюваний ОСОБА_4 доставлений до слідчого судді Болградського районного суду Одеської області для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень орган досудового розслідування посилається на зібрані ними в кримінальному провадженні докази, зокрема:

-протокол огляду місця події - домоволодіння АДРЕСА_1 ;

-заяву та протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_10 ;

-висновок дактилоскопічної експертизи;

-протокол слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 ;

-протоколи допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ;

-інші матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, один з яких згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

З огляду на положення ст. 177 КПК України, враховуючи? мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа

Надаючи оцінку щодо доведеності стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.4, 395 КК України слід зазначити про наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Крім цього, у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, №182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прокурор надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним названих?кримінальних правопорушень,?та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слідчий суддя керується положеннями ст.178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, в тому числі наявність ризиків таких як:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні в тому числі тяжкого злочину, та усвідомлення підозрюваного в тому, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що спонукало сховатись від слідства та суду, тобто вживав заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином, є вірогідність продовження вчинення інших кримінальних правопорушень;

- незаконний вплив на свідків та потерпілу, які є мешканцями цього ж населеного пункту де мешкає підозрюваний, та є його близькими родичами. При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

- соціальні зв`язки, які не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного;

- введення військового стану на Україні, під час якого державні органи виконують свої обов`язки не в повному та необхідному обсязі, що також може зашкодити процесуальній поведінці підозрюваного;

- переховування від органів досудового розслідування.

Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, які є досить очевидними.

Обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно для забезпечення проведення з останнім слідчих дій та позбавлення його можливості вчинення різного роду дій, спрямованих на уникнення покарання за вчинення умисного тяжкого злочину.

Слідчий суддя переконаний, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою при фактичних обставинах викладених у клопотанні, та пред`явленої ОСОБА_4 підозри, з урахуванням наведених ризиків, не є надмірним та таким, що принижує його честь і гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, дозволить досягти мети застосування запобіжних заходів, визначеної статтею 177 КПК України.

Крім цього, слідчий суддя також звертає увагу, що Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено військовий стан на всій території України, який продовжувався неодноразово, та діє до теперішнього часу.

Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 20 названого Закону - правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах?воєнного стану?визначаються відповідно?до Конституції?України та?цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання є частково обґрунтованим і підлягає задоволенню з урахування уточнень, зазначених слідчим та прокурором та вважає необхідним застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно вимог ст.197 КПК України строк дії запобіжного заходу має бути визначений в рамках строку досудового розслідування, який спливає 05.04.2024 року та виходячи з позиції сторони обвинувачення до 19.03.2024 року включно.

Щодо визначення застави:

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:?

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

четверту статті 183 доповнено пунктом 4 згідно із Законом № 671-IX від 04.06.2020\

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави на власний розсуд.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.2 ч.5 цієї ж статті щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (абз2 ч.5 ст.182 КПК).

З огляду на мету застави, головним критерієм, за яким має бути визначений розмір застави, є його достатність для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Саме така позиція міститься в рішеннях Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі «Мангурас проти Іспанії» Суд зазначив, що суму застави необхідно оцінювати за ступенем впевненості, що можлива перспектива втрати застави буде діяти як достатній стримувальний фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання втекти.

Аналогічної думки ЄСПЛ дотримався в справі «Істоміна проти України», де зазначив, що гарантія, передбачена пунктом 3 статті 5 Конвенції, має на меті забезпечити не відшкодування будь-яких збитків, а лише присутність обвинуваченого на судовому засіданні.

Отже, під час визначення розміру застави слідчий суддя найперше має врахувати майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу. А вже потім - інші обставини, наприклад вагомість доказів обвинувачення, тяжкість покарання та наявність збитків.

З цих підстав, слідчий суддя враховує матеріальне становище підозрюваного, який не має наразі достатніх доходів. Крім цього, суд приймає до уваги тяжкість кримінального злочину, за яким він підозрюється, відсутність міцних соціальних зв`язків, які б могли стримувати останнього від неправомірних дій, чи забезпечити його належну поведінку, позицію самого підозрюваного до вчиненого ним діяння.

За викладених обставин слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028.00 гривень х 20 = 60 560.00 гривень), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений протягом усього часу дії запобіжного заходу, вважаю за необхідне покласти ряд обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 395? КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Обрати підозрюваному в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000028 від 09.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ст.395 КК України - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19.03.2024 року включно.

Строк дії ухвали визначити до 19.03.2024 року.

Одночасно визначити розмір застави у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560.00 гривень (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування та суду;?

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;?

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 19.03.2024 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1