Провадження № 1-в/686/122/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальне провадження за клопотанням органу з питань пробації про звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

встановив:

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 червня 2020 року, який набрав законної сили 31 липня 2020 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді 80 годин громадських робіт.

08 лютого 2024 року Хмельницький районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області звернувся до суду з клопотанням про звільнення засудженої ОСОБА_5 на підставі ст. 80 КК України від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання вищевказаного обвинувального вироку. При цьому орган з питань пробації вказав, що під час перебування на обліку з 10.08.2020 засуджена ОСОБА_5 ухилялась від відбування покарання, в зв`язку з чим двічі ініціювалось питання про притягнення її до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, проте органом дізнання кримінальне провадження за фактом ухилення було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В судове засідання засуджена, будучи належним чином повідомленою про місце та час розгляду справи, не з`явилася. У відповідності до ч. 5 ст. 539 КПК України суд розглядає справу за її відсутності.

Заслухавши представника органу з питань пробації та прокурора, які клопотання підтримали, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі (п. 1 ч. 1).

Зазначена норма кримінального закону передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Верховний Суд неодноразово зазначав, що правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Ч. 3 ст. 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 13 частини 1 цієї статті, подвоюються. Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Проте, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт має встановлюватися з дотриманням вимог процесуальної форми, а саме лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання (постанова Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року, справа № 487/3326/15-к, провадження № 51-4811 км 20).

Враховуючи, що ОСОБА_5 засуджена до покарання у виді громадських робіт, яке є менш суворим, ніж обмеження волі, з дня набрання вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 червня 2020 року законної сили 31 липня 2020 року, минуло понад два роки, перебіг давності протягом строку давності виконання обвинувального вироку (станом на 31 липня 2022 року) не зупинявся та не переривався (факту ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання за належною процедурою обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили, не встановлено, остання нового злочину не вчинила), а тому ОСОБА_5 слід звільнити від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України,

ухвалив:

Клопотання Хмельницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області задовольнити.

Засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання у виді 80 годин громадських робіт, призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 червня 2020 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: