Справа № 461/2310/22
Провадження № 1-кп/461/335/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2024 року. м. Львів.

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 461/2310/22 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого, одруженого, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 27.11.2021, приблизно о 16 годині 40 хвилини, він, перебуваючи на паркінгу ТРЦ «Форум Львів», що знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Під Дубом, 76, в ході конфлікту з ОСОБА_6 , який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс потерпілому один удар рукою в голову, чим заподіяв потерпілому садна в ділянці носа та на шкірі верхньої губи справа, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а саме у зв`язку із закінченням строку давності та про закриття у зв`язку з цим кримінального провадження за ч.1 ст. 125 КК України. Зазначив, що обвинувачений вини у вчиненні кримінального правопорушення не визнає. Просив цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав позицію захисника. Вказав, що вини не визнає, просив звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності та закрити у зв`язку з цим кримінальне провадження за ч.1 ст. 125 КК України.

Прокурор, потерпілий та представник потерпілого в судовому засіданні не заперечували проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку давності відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 125 КК України. Також вони не заперечували проти залишення цивільного позову без розгляду.

Відповідно до положень ч.3 ст.285 КПК обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Обвинуваченому судом роз`яснені суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Заслухавши думку прокурора, потерпілого, представника потерпілого, захисника та обвинуваченого, які не заперечували проти звільнення обвинуваченого за ч.1 ст. 125 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закрити це кримінальне провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Вчинене 27.11.2021 р. ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, згідно з ст. 12 КК України є кримінальним проступком, оскільки передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року. Тобто передбачає покарання, яке не більше 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та інші покарання, які не пов`язані з позбавленням волі. За таких обставин ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, оскільки з дня вчинення цього кримінального правопорушення минуло два роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 285 ч. 1 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 29.07.2021 року у справі № 552/5595/18 (провадження № 51-5289км19) за змістом статей 284, 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Після роз`яснення судом обвинуваченому ОСОБА_4 підстав та наслідків звільнення від кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України, а також права заперечувати проти цього і вимагати продовження судового розгляду на підставі обвинувального акту, останній не заперечив проти звільнення від кримінальної відповідальності із зазначених вище підстав і проти закриття у зв`язку з цим кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності не є нереабілітуючою підставою.

Вказане узгоджується з позицією Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеною у постанові від 02.12.2021 року (справа № 449/1689/19).

Таким чином, є всі законні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а також для закриття кримінального провадження з цих підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 18.07.2022 ОСОБА_6 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_4 , в якому просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь моральну шкоду внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 50000 грн.

Із системного аналізу КПК та КК слідує, що передбачений ст.49 КК інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення зі згодою потерпілої на таке звільнення, а також про те, що у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілої сторони можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п.1 ч.2 ст.284 КПК, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Аналогічні висновки викладені колегєю суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 23.06.2022 року (справа № 204/2626/21).

Враховуючи те, що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків давності, суд дійшов висновку про те, що цивільний позов ОСОБА_6 необхідно залишити без розгляду.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 129, 284, 286, 288 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Закрити кримінальне провадження № 461/2310/22 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

До набрання ухвали законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_6 право на звернення з позовною заявою в порядку цивільного судочинства

Після набрання ухвалою законної сили речові докази у справі, а саме DVD - R диск марки «Verbatim» 4,7 GB 120 min 16 speed, де наявна папка під назвою «27.11.2021», у якій містяться 2 відеофайли: «сh09_4108»; «сh28_4157» залишити в матеріалах справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1