Cправа № 336/4964/24
Пр.1-кп/336/968/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя, в порядку спрощеного провадження, кримінальне провадження, яке надійшло до суду на підставі обвинувального акта, складеного 20.05.2024 щодо вчинення кримінального правопорушення (проступку), в порядку, передбаченому п.3 ч.2 ст.301 КПК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 14.02.2024, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Деражне Костопольського району Рівненської області, громадянина України, розлученого, який отримав середню освіту, адреса реєстрації за місцем проживання: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 у військовому званні солдат, який перебуває на посаді водія взводу ІНФОРМАЦІЯ_2, має інвалідність 3 групи, малолітніх та інших осіб на утриманні не має, раніше не судимого, -

за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

за відсутності учасників судового провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 N9 від 22 квітня 2022 року солдата військової служби ОСОБА_3 призначено на посаду водія взводу ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини військової частини НОМЕР_1 .

Однак, ОСОБА_3 , діючи умисно, в порушення вимог Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08 травня 1993 року, при невстановлених досудовим розслідуванням у формі дізнання обставинах, у невстановлений час та місці, придбав завідомо підроблений документ - посвідчення водія НОМЕР_2 , на його ім?я, усвідомлюючи при цьому, що він являвся особою, яка не має права керування транспортним засобом.

У подальшому, 13 лютого 2024 року, приблизно о 22 годині 27 хвилин, ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом «КАМА3» з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 , зупинений працівниками поліції на блокпосту 3-14 по АДРЕСА_2 , де на вимогу працівників поліції надати документ, що посвідчує право керування транспортним засобом, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пред?явив працівникам поліції завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія НОМЕР_2 на ім?я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », видане 02 квітня 2023 року Територіальним сервісним центром МВС N0541, що виготовлене за допомогою термосублімаційного способу друку, яке не відповідає аналогічним зразкам бланків посвідчення водія, що знаходяться в офіційному обігу на території України, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не застосовується.

Відповідно до ч.1,2 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч.2,3 ст.373 КПК України якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків відповідно до ч.2 ст.381 КПК України має певні особливості, зокрема, передбачає розгляд обвинувального акта в даному випадку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Допит обвинуваченого за нормою ч.4 ст.349 КПК України за таких умов не здійснюється.

Так, судом встановлено, що до обвинувального акта додано заяву ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, із згодою з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодою на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Вказана заява, зокрема, добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, та надання ним згоди із вказаних вище питань засвідчена підписом захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 .

При цьому, за змістом цієї заяви підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини, та згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Вказані обставини стали підставою для надіслання прокурором обвинувального акта до суду відповідно до ч.1 ст.302 КПК України з клопотанням про його розгляд за відсутності учасників судового провадження.

На підставі наведеного судом встановлено, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України підозрюваному роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. При цьому, у суду відсутні сумніви у добровільності згоди підозрюваного на розгляд обвинувального акта у вказаному порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що стороні захисту створено необхідні умови для реалізації їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а порядок надіслання обвинувального акту в межах строків досудового розслідування щодо вчинення кримінального проступку дотриманий та відповідає загальним засадам кримінального судочинства.

Згідно з вимогами п.2 ч.3 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку, зокрема зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

За встановленого беззаперечного визнання вини особою, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена й кваліфікує його дії за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини.

За змістом ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, діяння, передбачене ч.4 ст.358 КК України згідно зі ст.12 КК України віднесено за тяжкістю до кримінальних проступків.

Відповідно до ч.1,2 ст.66 КК України обставинами, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, судом визнається щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, за змістом ст.67 КК України судом не встановлено.

Також, суд враховує вік й відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, розлучений, має зареєстроване постійне місце проживання, є військовослужбовцем, інвалід армії 3 групи, на інших обліках (психіатра, нарколога) за станом здоров`я не перебуває. Доказів наявності на утриманні малолітніх або інших осіб матеріали провадження не містять.

Оскільки ОСОБА_3 має постійний дохід, призначення покарання у виді штрафу, на переконання суду, є найбільш доцільним. Визначення розміру штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно до санкції ч.4 ст.358 КК України буде необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень, тобто, відповідає меті, передбаченій ст.50 КК України, із дотриманням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини та щиро покаявся у скоєному, тому підстав для призначення інших видів покарання, які є більш суворими з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення (проступок) (пробаційний нагляд та обмеження волі), судом не встановлено.

Достатніх підстав для застосування при призначенні покарання положень ст.69 КК України під час розгляду справи не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, внаслідок вчинення кримінального правопорушення шкода не завдана.

Заходи забезпечення кримінального провадження, які потребують вирішення на стадії ухвалення вироку, зокрема, запобіжні заходи, під час досудового розслідування застосовані не були.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні складають 3 029,12 гривень та підтверджені довідкою про витрати, а саме, за проведення судової експертизи (висновок експерта від 16.02.2024 №СЕ-19/108-24/3044-ДД).

На підставі ч.2 ст.124 КПК України, враховуючи ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у вказаній вище сумі.

Суд вважає за необхідне вирішити питання щодо речових доказів по справі з урахуванням положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, 369-371, 373-374, 376, 381, 382, 392, 394, 395, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Речовий доказ - бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , що зберігається у матеріалах кримінального провадження, - знищити.

Речовий доказ - картку пам`яті MicroSD чорного кольору, що зберігається у матеріалах кримінального провадження, - залишити в справі.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи у сумі 3 029,12 гривень (три тисячі двадцять дев`ять гривень 12 копійок).

Вирок, який ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 цього Кодексу, може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.381,382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку негайно після його проголошення.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1