Справа № 168/23/24
Провадження № 1-кп/168/24/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000298 від 24.07.2023 про обвинувачення

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лапні Ковельського району Волинської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючий, громадянин України, неодруженого, з середньою освітою, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

в с т а н о в и в:

23.07.2023, близько 21:31 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та керуючи належним йому на праві користування мотоциклом марки "Ліфан" державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, рухаючись по автомобільній дорозі в АДРЕСА_2 зі швидкістю не менше 70 км/год, діючи з необережності у формі злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, маючи об`єктивну можливість при дотриманні Правил дорожнього руху уникнути зіткнення із автомобілем марки «КІА» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по своїй смузі руху в зустрічному напрямку, під час руху транспортного засобу грубо порушив Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - Правил дорожнього руху), а саме пункти 2.1 (а), 2.3 (б), 12.1, 12.3, 12.4, 2.9 (а), 11.3, керуючи транспортним засобом, не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, у стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність, стежачи за дорожньою обстановкою, не вибравши безпечної швидкості, не вживаючи заходів щодо зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого допустив зіткнення із вищезазначеним автомобілем.

Внаслідок спричиненої діями ОСОБА_4 дорожньо-транспортної пригоди, пасажир мотоцикла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому п`ятої плеснової кістки зліва, рани лівої стопи, які згідно з висновком судово-медичної експертизи 153 від 23.08.2023 за ступенем тяжкості відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я, терміном більше як 21 день, тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин орбіти, периорбітальної області, контузії лівого ока, рваної рани ділянки лівого колінного суглоба, які за ступенем тяжкості, кожне окремо, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я більше шести діб та тілесні ушкодження у вигляді забійних ран обличчя, множинних забійних саден обох верхніх та нижніх кінцівок, тулуба, які за ступенем тяжкості, кожне окремо, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою і наслідками, що настали є грубе порушення ОСОБА_4 як Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.1 (а), згідно з яким водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

п. 2.3 (б), згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

п. 12.1, згідно з яким під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним;

п. 12.3, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п. 12.4, згідно з яким у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.;

п. 2.9 (а), відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

п. 11.3, відповідно до якого на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне порушення, передбачене ч.1 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

28.03.2024 р. між обвинуваченим і потерпілою укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно з умовами даної угоди обвинувачений і потерпіла - сторони угоди, дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторони узгодили, що обвинуваченому буде призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 468, ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У судовому засіданні обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, не оспорює обставин справи, надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання та просить угоду затвердити.

Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України, просить її затвердити.

Прокурор не заперечує щодо затвердження угоди про примирення, оскільки вона відповідає вимогам закону, обвинувачений також відшкодував збитки, завдані закладу охорони здоров`я на лікування потерпілої.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Міра покарання, узгоджена сторонами в угоді про примирення, відповідає вимогам закону з таких підстав.

У справі наявні обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, немає.

Наявні також обставини, передбачені ст. 69 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Оскільки вчинено необережний нетяжкий злочин, обвинувачений вину у вчиненому визнав беззаперечно, у вчиненому розкаявся, добровільно відшкодував завдані медичному закладу збитки внаслідок лікування потерпілої, з моменту вчинення кримінально караного діяння будь-яких протиправних дій не вчиняв, потерпіла висловила позицію про відшкодування їй шкоди та про відсутність претензій до обвинуваченого, наявні обставини, що пом`якшують покарання, відсутні такі, що його обтяжують, з урахуванням висновку органу пробації, викладеного у досудовій доповіді, та особи винного, який є особою молодого віку, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, є не судимим, на обліках в психіатра та в нарколога не перебуває, його ставлення до вчиненого діяння, суд доходить висновку, що є всі підстави призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 51000 грн.

Права керувати транспортними засобами обвинувачений не мав і не має, водночас призначення обвинуваченому покарання з застосуванням позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три роки відповідає вимогам закону, зокрема правовому висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що викладений у постанові від 04 вересня 2023 року в справі № 702/301/20 про те, що особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Отже, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Витрати за проведення експертиз на підставі ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК, арешт накладений відповідно до ухвали слідчого-судді скасувати.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 28.03.2024 р. про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України - у виді штрафу у розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. із позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 4780 (чотири тисячі сімсот вісімдесят) грн. (висновок експерта №СЕ-19/103-23/10695-ІТ від 27.09.2023, та №СЕ-19/103-23/10694-ІТ від 28.09.2023).

Речові докази:

мотоцикл марки "Ліфан" р.н.з. НОМЕР_1 , що зберігається на штраф майданчику ВПД № 1 смт. Стара Вижівка, -повернути ОСОБА_4 ;

автомобіль марки "КІА" р.н.з. НОМЕР_2 , що зберігається на штраф майданчику ВПД № 1 смт. Стара Вижівка - повернути ОСОБА_6 ;

медичну документацію на імя ОСОБА_5 - повернути в КП «Ковельське МТМО».

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду від 25.07.2023 на мотоцикл марки "Ліфан" р/н НОМЕР_1 , автомобіль марки "КІА" р/н НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування. - скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1