Справа № 462/2723/24
провадження 1-кп/462/385/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

та учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження№ 0000150 від 06.02.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, -

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 01.04.2024 прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження

ОСОБА_4 строку дії обов`язків, покладених на нього відповідно до вимог ст. 194 КПК України ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 09.02.2024, а обвинуваченому ОСОБА_5 строку обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строкмо на 60 діб, оскільки продовжують існувати ризики, яких не можливо запобігти шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів, а саме ризик ухилення обвинувачених від суду з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні з приводу клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків поклався на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 в судовому засіаднні підтрмиав позицію свого підзахисного, зазначив, що ОСОБА_4 належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки та з`являється на всі виклики як органу досудового розслідування, так і суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 проти заявленого прокурором клопотання щодо продовження строку тримання під вартою заперечили, захисник просив змінити обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, зокрема цілодовий арешт, із застосуванням електронних засобів контролю з покладенням на обвинуваченого обов`язку з`являтись до органу досудового розслідування та суду за кожною вимогою. В обгрунтування заявленого клопотання зазначає, що реальну наявність зазначених прокурором у клопотанні ризиків не доведено, а запроонований прокурором розмір застави є занадто високим для обвинуваченого та зважаючи на його матеріальний стан, обвинувачений не в змозі внести грошові кошти в якості застави у такому розмірі. На досудовому слідстві ОСОБА_5 визнав свою вину, жодним чином не може впливати на потерпілих та не чинив перешкод у здійсненні досудового розслідування, має постійне місце проживання, відтак є всі підстави для визначення йому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотань та оглянувши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до такого висновку.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Судом встановлено, що 09.02.2024 на підставі ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід взяття під варту, із утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» в межах строку досудового розслідування, а саме до 08.04.2024 включно.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України слідчим суддею визначено розмір застави достатній для забезпечення виконання обов`язків підозрюваному у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 гривень. У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 покладено наступні обов`язки: прибувати до ст. слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 за першим викликом, не виїжджати за межі м. Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

25.03.2024 підозрюваний ОСОБА_4 у зв`язку із внесенням застави в розмірі 242240 гривень був звільнений з-під варти ДУ ЛУВП (№19) і на нього покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до ст. слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 за першим викликом, не виїжджати за межі м. Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Частиною 3 ст. 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів, пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, перелік яких є вичерпним.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувальним актом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 31.03.2023 Залізничним районним судом м. Львова за ч.3 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 4 роки та на основі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 3 роки, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив корисливий злочин.

Зокрема ОСОБА_4 інкримінується, що він у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та обставинах вступив у попередню змову із ОСОБА_5 , з метою вчинення кримінального правопорушення, а саме відкритого заволодіння чужим майном (грабіж) на території м. Львова.

Надалі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , реалізовуючи вищевказану попередню змову, діючи з корисливими мотивами, опираючись на дії один одного і заздалегідь розподіливши між собою ролі, при цьому домовившись, що ОСОБА_4 вчинятиме відкрите викрадення чужого майна, а ОСОБА_5 забезпечуватиме подолання можливого опору з боку працівників магазину, почали виконувати свій спільний злочинний умисел.

Так, 01.02.2024 близько о 23 год. 20 хв. ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , згідно попередньої домовленості, розподіливши ролі між собою, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, чітко усвідомлюючи, що діють в умовах введення на території України воєнного стану, зайшли в приміщення магазину «Напої та тютюн», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та в якому здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_9 . Діючи за попередньою змовою, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наблизилися до стелажа із товаром, який розміщений посеред торговельного залу, у свою чергу ОСОБА_4 , діючи умисно, шляхом розірвання упакування, дістав із нього пляшку настоянки «Медовуха гречана» ємкістю 0,5 л., вартістю 68 гривень 50 копійок без ПДВ. В цей час ОСОБА_5 своєю лівою рукою притримував упакування, для того, щоб ОСОБА_4 зміг довести їх спільний злочинний умисел. Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , взявши вищевказаний алкогольний напій, попрямували до виходу із викраденим товаром, залишивши місце вчинення ними злочину, в подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 на підставі Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України від 08.11.2023 р. № 3429/2023, у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли ФОП ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 68 гривень 50 копійок без ПДВ. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні відкритого заволодіння чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та обставинах вступив у попередню змову із ОСОБА_5 , з метою вчинення кримінального правопорушення, а саме повторного відкритого заволодіння чужим майном (грабіж) на території м. Львова.

Надалі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , реалізовуючи вищевказану попередню змову, діючи з корисливими мотивами, опираючись на дії один одного і заздалегідь розподіливши між собою ролі, при цьому домовившись, що ОСОБА_4 вчинятиме відкрите викрадення чужого майна, а ОСОБА_5 забезпечуватиме подолання можливого опору з боку працівників магазину, почали виконувати свій спільний злочинний умисел.

Так, 02.02.2024 близько о 07 год. 55 хв. ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , згідно попередньої домовленості, розподіливши ролі між собою, маючи умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, чітко усвідомлюючи, що діють в умовах введення на території України воєнного стану, зайшли в приміщення магазину «Напої та тютюн», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та в якому здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_10 . Діючи за попередньою змовою, ОСОБА_4 наблизився до прилавку магазину, де вказав продавцю-касиру ОСОБА_11 на пляшку горілки Особлива «Первак Домашній Пшеничний» ємкістю 0,25 л., вартістю 36 гривень 25 копійок без ПДВ, та висловив бажання її придбати. Після цього, ОСОБА_11 взяла вищевказану пляшку горілки із стелажа та поклала її на прилавок, озвучивши вартість. У свою чергу ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, шляхом ривка, схопив вказану пляшку горілки рукою. В цей час, ОСОБА_11 , з метою перешкоджання протиправним діям ОСОБА_4 , також рукою схопила вказану пляшку горілки, яку ОСОБА_4 , відштовхнувши руку ОСОБА_11 , ривком вирвав із її руки, після чого попрямував до виходу.

У свою чергу ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , маючи умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, чітко усвідомлюючи, що діють в умовах введення на території України воєнного стану, зайшовши у приміщення магазину «Напої та тютюн», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , залишився неподалік виходу, з метою забезпечення безперешкодного виходу із магазину ОСОБА_4 та подолання можливого опору, який могли вчинити продавці вказаного магазину. Надалі, ОСОБА_5 , бачачи та усвідомлюючи, що ОСОБА_4 відкрито заволодів пляшкою горілки Особлива «Первак Домашній Пшеничний» ємкістю 0,25 л., вартістю 36 гривень 25 копійок без ПДВ, діючи за попередньо змовою, попрямував до виходу із магазину, відчинив двері, вийшов із приміщення магазину та тримав вхідні двері відчиненими. В цей момент в дверях магазину стала продавець-касир

ОСОБА_12 . з метою недопущення виходу ОСОБА_4 із викраденим товаром. У свою чергу ОСОБА_5 , з метою подолання опору ОСОБА_12 , застосував до неї насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме схопив останню рукою за волосся та витягнув її із приміщення магазину, завдавши потерпілій ОСОБА_12 фізичного болю, чим звільнив прохід для ОСОБА_4 , який скористався цим та вийшов із приміщення магазину.

Надалі ОСОБА_4 , який мав при собі викрадений товар, спільно ОСОБА_5 залишили місце вчинення ними злочину та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 на підставі Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України від 08.11.2023 р. № 3429/2023, у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

07.02.2024 року ОСОБА_4 відповідно до п.1 ч.2 ст.276 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Суд звертає увагу на те, що серйозність пред`явленого обвинувачення, відповідно до

п. 81 рішення ЄСПЛ у справі від 26 липня 2001 року «Ілійков проти Болгарії» (справа №33977/97) є тим фактором, який надає можливість продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки це є один із аспектів при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження заняття злочинною діяльністю.

Вирішуючи клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

ОСОБА_4 може переховуватися від суду, так як останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено покарання, лише у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, відтак може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений офіційно не працевлаштований, тобто не має офіційного постійного джерела доходу, що може спонукати до вчинення іншого кримінального правопорушення з метою матеріального збагачення, а також враховуючи обстановку, час та місце і спосіб вчинення кримінального правопорушення, а саме в громадському місці, у денну пору дои, під час воєнного стану, свідчить, що обвинувачений є особою, яка не має достатніх моральних цінностей та соціально-стримуючих факторів.

Таким чином, беручи до уваги обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті та дані про особу обвинуваченого,суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на нього відповідно до вимог ст. 194 КПК України ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 09.02.2024 є підставним та підлягає задоволенню.

Відтак, зважаючи на те, що раніше визначений судом строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується, в цілях запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, оскільки судовий розгляд кримінального провадження на даний час не завершено, у зв`язку із чим обвинувачений може ухилитися від суду з метою уникнення відповідальності, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_4 , слід продовжити строк дії, покладених на нього обов`язків, передбачених запобіжним заходом у вигляді застави на строкще 2 (два) місяці, тобто до 03.06.2024.

Також встановлено, ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 22.02.2024 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартоюіз визначенням застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 60560 /шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят/ грн. 00 коп. У разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов`язано: прибувати до кабінету слідчого СВ відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області

ОСОБА_13 з періодичністю, необхідною для належного проведення необхідних процесуальних дій у кримінальному провадженні; не відлучатися за межі м. Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, судом враховуються положення ст. 178 КПК України, згідно з якими суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, визначені даною статтею, зокрема вік обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, рід занять, тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_5 та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Обвинувальним актом ОСОБА_5 інкримінується, що 01.02.2024 року близько 23 год. 20 хв. ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 згідно попередньої домовленості, розподіливши ролі між собою, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, чітко усвідомлюючи, що діють в умовах введення на території України воєнного стану, зайшли в приміщенні магазину «Напої та тютюн», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та в якому здійснює свою діяльність ФОП « ОСОБА_9 ». Діючи за попередньою змовою, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наблизилися до стелажа із товаром, який розміщений посеред торговельного залу, у свою чергу ОСОБА_4 діючи умисно, шляхом розірвання упакування, дістав із упакування вказану склянку горілку рукою. У свою чергу ОСОБА_5 в цей час притримував упакування своєю лівою рукою, для того щоб ОСОБА_4 , зміг довести їх злочинний умисел, після чого ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 взявши необхідний їм товар попрямували до виходу із викраденим майном та залишили місце події, в подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли ФОП « ОСОБА_9 » матеріальної шкоди на суму 68 гривень 50 копійок без ПДВ.

Також, 02.02.2024 року близько 07 год. 55 хв. ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 згідно попередньої домовленості, розподіливши ролі між собою, маючи умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, чітко усвідомлюючи, що діють в умовах введення на території України воєнного стану, зайшли в приміщенні магазину «Напої та тютюн», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та в якому здійснює свою діяльність ФОП « ОСОБА_10 ». Діючи за попередньою змовою, ОСОБА_4 наблизився до стелажа із товаром, та вказав продавцю-касира ОСОБА_11 на пляшку горілки «Первак Домашній Пшеничний» 0,25 л вартістю 36 гривень 25 копійок, без ПДВ, та висловив бажання придбати. Після цього ОСОБА_11 зняла вище вказану пляшку горілки із стелажа та поклала її на прилавок, поруч каси, озвучивши її вартість. У свою чергу ОСОБА_4 діючи умисно, шляхом ривка, схопив вказану пляшку горілки рукою. У свою чергу ОСОБА_11 з метою перешкоджання протиправним діям ОСОБА_4 також руками схопила вказану пляшку горілки, а ОСОБА_4 у свою чергу наніс удар лівою рукою по руках ОСОБА_11 та різким ривком вирвав склянку горілки із рук ОСОБА_11 , після чого попрямував до виходу. У свою чергу ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , маючи умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, чітко усвідомлюючи, що діють в умовах введення на території України воєнного стану, зайшовши у приміщення магазину «Напої та тютюн», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , залишився неподалік виходу, з метою забезпечення безперешкодного виходу із магазину ОСОБА_4 та подолання можливого опору, який могли вчинити продавці вказаного магазину. Надалі, ОСОБА_5 , бачачи та усвідомлюючи, що ОСОБА_4 відкрито заволодів пляшкою горілки Особлива «Первак Домашній Пшеничний» ємкістю 0,25 л., вартістю 36 гривень 25 копійок без ПДВ, діючи за попередньо змовою, попрямував до виходу із магазину, відчинив двері, вийшов із приміщення магазину та тримав вхідні двері відчиненими. В цей момент в дверях магазину стала продавець-касир ОСОБА_12 . з метою недопущення виходу ОСОБА_4 із викраденим товаром. У свою чергу ОСОБА_5 , з метою подолання опору ОСОБА_12 , застосував до неї насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме схопив останню рукою за волосся та витягнув її із приміщення магазину, завдавши потерпілій ОСОБА_12 фізичного болю, чим звільнив прохід для ОСОБА_4 , який скористався цим та вийшов із приміщення магазину.

Надалі ОСОБА_4 , який мав при собі викрадений товар, спільно ОСОБА_5 залишили місце вчинення ними злочину та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону тримання під вартою, як запобіжний захід, може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

За наведеного, беручи до уваги, що інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину, за який чинним законом передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, обставини обгрунтованої підозри причетності ОСОБА_14 до вчинення вказаного кримінального правопорушення мають місце та підтверджуються представленими матеріалами, при цьому на даній стадії судового провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішуватись під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, суд дійшов висновку, що є достатньо даних вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню будь яким іншим чином, продовжити свою злочинну діяльність.

З огляду на наведене, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень та враховуючи тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, суспільну небезпечність та спосіб вчинення правопорушення, особу обвинуваченого, оскільки обвинувачений офіційно не працевлаштований, тобто не має офіційного постійного джерела доходу,а тому може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою матеріального збагачення, а також враховуючи обстановку, час та місце і спосіб вчинення кримінального правопорушення, а саме в громадському місці, у денну пору доби, під час введеного на території України воєнного стану, свідчить, що обвинувачений є особою, яка не має достатніх моральних цінностей та соціально-стримуючих факторів, відтак суд приходить до переконання, що шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту, як просить сторона захисту, неможливо запобігти наведеним прокурором ризикам.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, станом на час розгляду даного клопотання, для застосування щодо обвинуваченого

ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, як і не встановлено будь-яких даних щодо наявності у обвинуваченого обгрунтованих перешкод у застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Поруч з цим, клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не містить жодних доводів чи застережень щодо доцільності не визначення обвинуваченому альтернативного розміру застави.

Відтак, за відсутності виняткових обставин для безальтернативного тримання підозрюваного під вартою, суд вважає, що підозрюваному слід визначити альтернативну заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 /шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят/ гривень.

Прокурор, звертаючись до суду із клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді трмиання під вартою, просила визначити розмір застави у розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, однак за результатами розгляду клопотання у судовому засіданні, на переконання суду, застава у вказаному розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від слідства та суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у обвинуваченого ОСОБА_5 бажання переховуватись, перешкодити слідству, чи не виконувати процесуальні обов`язки.

Крім цього, при внесенні застави, вважаю, що слід покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, що забезпечить дієвість кримінального провадження, та процесуальну поведінку обвинуваченого.

Керуючись ст. 176-178, 194, 314-317, 331 КПК України, суд-

постановив:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії обов`язків, передбачених запобіжним заходом у вигляді застави, покладених на нього ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Лвьова від 09.01.2024 на строк два місяці, тобто до 03.06.2024, а саме:

- прибувати до Залізничного районного суду м. Львова за першим викликом;

- не виїжджати за межі м. Львова без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 8, 10 ст. 182 КПК України, у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, застава буде звернена в дохід держави, а судом буде вирішено питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 01 червня

2024 року включно.

Заставу визначити в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 /шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят/ гривень.

У разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду на кожну вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Якщо підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі внесення застави, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Дата закінчення дії ухвали в частині застосування до обвинуваченого

ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - 01 червня 2024 року.

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобвоий домашній арешт, із застосуванням електронних засобів контролю відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору і направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали у справі № 462/2723/24

Суддя: ОСОБА_1