ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1226/24 Справа № 175/8362/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2024 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 121120 гривень, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2024 року підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти строком на 60 діб до 02 серпня 2024 року включно та визначено заставу у розмірі 121120 гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_8 підозри та наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді в частині визначеного розміру застави скасувати та визначити заставу у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави у виді 40 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 121120 гривень, не відповідає дійсним обставинам та інтересам суспільства і не кореспондується з вимогами ст. 182 КПК України. Зазначає, що при визначенні розміру застави слідчий суддя не врахував тяжкість кримінального правопорушення та майнове становище підозрюваного.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів доходить наступного.

З матеріалів справи вбачається, що першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003613 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, та проходячи її на посаді командира 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону управління військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, 04 червня 2024 року приблизно о 10 год. 32 хв., перебуваючи на території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 розташованої у АДРЕСА_2 , відкрито відмовився виконати бойове розпорядження ТВО командира мотопіхотного батальйону НОМЕР_2 окремої гірсько-штурмової бригади «Едельвейс» ОСОБА_9 , за № 157 від 04.06.2024, доведене до нього заступником командира мотопіхотної роти з морально - психологічного забезпечення мотопіхотного управління військової частини НОМЕР_3 молодшим лейтенантом ОСОБА_10 про необхідність до 12:00 год. 04.06.2024 вибути за маршрутом ПІСКУНІВКА ВИЇМКА в район РОП ВЕЛИКИЙ? та до 14:00 год. 04.06.2024 р. прибути на РОП ВЕЛИКИЙ?, для виконання завдань із недопущення прориву противника в батальйонному районі оборони, чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони.

04 червня 2024 року ОСОБА_8 , затримано в порядку ст.208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою дотримано.

Слідчий суддя застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання від вартою стосовно ОСОБА_8 зазначив про обґрунтованість підозри та встановив існування ризиків на час розгляду клопотання, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків кримінального правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити інше кримінальне правопорушення, що в апеляційній скарзі прокурор не оскаржує.

Доводи прокурора щодо невідповідності визначеного розміру застави тяжкості кримінального правопорушення та майновому становищу підозрюваного, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Частиною 3 ст. 183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В пункті 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Частиною 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Разом з тим, із статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в цілому та її третього пункту вбачається, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musucv.Moldova від 06.11.2007, заява №42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangourasv. Spain).

З огляду на наведене, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Отже, положення кримінального процесуального закону та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: 1) обставини кримінального правопорушення; 2) особливий характер справи; 3) майновий стан підозрюваного; 4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; 5) масштаб його фінансових операцій; 6) даних про особу підозрюваного; 7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК України; 8) «професійне середовище» підозрюваного; 9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання; 10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Враховуючи стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки, майновий стан, відсутність повідомлень про підозру у інших кримінальних провадженнях, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про можливість визначення підозрюваному застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, оскільки саме цей розмір здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і не є завідомо непомірним для нього.

На думку апеляційного суду, при визначенні розміру застави, слідчим суддею дотримано вимоги, встановлені ст.ст. 177, 178, 182 КПК України, та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2024 року, якою обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 та визначено заставу у розмірі 121120 гривень, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді