Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 712/9985/23
Номер провадження 1-в/711/60/24
УХВАЛА

08 квітня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Черкаський СІЗО» ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси подання начальника ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, не працюючого, про заміну невідбутої частини покарання згідно ст. 72 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з поданням відносно засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання згідно ст.. 72 КК України, мотивуючи його наступним. Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.10.2023 року ОСОБА_5 засуджений за ст. 126-1 КК України до 2 місяців арешту. Вирок набрав чинності 21.11.2023. До ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 прибув 07.03.2024. Початок строку відбування покарання - 07.03.2024, закінчення - 07.05.2024. Станом на 28.03.2024 засуджений відбув 21 день призначеного за вироком суду покарання у вигляді арешту, строк невідбутого даного виду покарання на час розгляду справи складає 28 днів. У зв`язку з тим, що Закон України № 3342-ІХ «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань в умовах воєнного стану» набрав чинності 28.03.2024, тому просить замінити засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання, згідно ст. 72 КК України, іншим покаранням.

Представник ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала подання та просила суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення подання про заміну невідбутої частини покарання згідно ст. 72 КК України.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не доставлений, попередньо надав заяву про розгляд даного клопотання без його участі.

Вислухавши представника ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи та особову справу засудженого, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання вправі вирішити питання про заміну невідбутої частини покарання.

Як вбачається зі змісту подання та наданих матеріалів, ОСОБА_5 , на теперішній час, відбуває покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці в умовах Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.10.2023 року за ст. 126-1 КК України. Вирок набрав законної сили 21.11.2023 року.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23.08.2023 року, який набрав законної сили 28.03.2024 року, окрім іншого, викладено ст. 60 КК України у новій редакції, якою визначено, що покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців.

Відтак, згідно змін зазначеного вище Закону, покарання у виді арешту може бути застосовано лише до військовослужбовців. Крім того, у КВК України з переліку установ виконання покарань виключено арештні доми.

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 , який не є військовослужбовцем, дійсно не може на даний час відбувати покарання у виді арешту.

Так, пунктом 154 вказаного вище Закону внесено зміни до розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» КК України, який доповнено пунктом 23 такого змісту: з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 КК України.

Вказаним законом також внесені зміни до ст. 126-1 КК України, згідно яких, домашнє насильство карається громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до двох років.

Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Отже, оскільки на теперішній час покарання у виді арешту, за яким відбуває покарання засуджений, відносно осіб, що не є військовослужбовцями скасовано, ОСОБА_5 слід замінити невідбуту частину покарання у виді арешту іншим покаранням, передбаченим санкцією ст. 126-1 КК України (в редакції Закону України № 3342-IX від 23.08.2023 року) із врахуванням положень ст. 72 КК України.

Статтею 72 КК України (в редакції станом на 28 березня 2024 року) встановлено співвідношення окремих покарань, зокрема пунктом другим частини першої даної статті визначено, що одному дню арешту відповідають: а) два дні обмеження волі; б) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт; в) два дні пробаційного нагляду.

Вирішуючи питання виду покарання на яке засудженому має бути замінена невідбута частина покарання у виді арешту, суд враховує, що покарання у виді обмеження волі є більш суворим ніж арешт, у зв`язку з чим відповідно до статті 5 КК України заміна арешту на такий вид покарання не допускається.

Пунктом 4 частини першої статті 72 КК України передбачено, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Згідно із ст. 56 КК України, громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день. Громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Обставин, передбачених ч. 3 ст. 56 КК України, при яких покарання у виді громадських робіт не може бути призначене засудженому ОСОБА_5 не встановлено.

Таким чином, оскільки Закон України №3342-ІХ від 23.08.2023 р. поліпшує становище засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що засудженому необхідно замінити невідбуту частину покарання, призначеного вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.10.2023 року за ст. 126-1 КК України у виді арешту, невідбута частина якого станом на день розгляду подання становить 29 (двадцять дев`ять) днів, на більш м`яке покарання у виді громадських робіт на строк 232 (двісті тридцять дві) години.

За таких обставн, суд вважає, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи, що нове покарання ОСОБА_5 призначається не пов`язане з ізоляцією від суспільства, суд вважає, що останнього необхідно негайно звільнити з-під варти. Право суду допустити негайне виконання судового рішення передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 534 КПК. Така вказівка буде відповідати як верховенству права так і здоровому глузду, оскільки продовження тримання під вартою особи до набрання рішенням законної сили у даному випадку нівелює сам зміст судового рішення. Окрім того, така вимога буде відповідати і закону, оскільки покарання у вигляді арешту за дане правопорушення законодавцем скасоване. Відповідно подальше тримання особи під вартою є незаконним.

Керуючись ст.ст. 537, 539, КПК України, ст. ст. 5, 59-1, 60, 72, 126-1 КК України та п. 23 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» КК України, -

УХВАЛИВ:

Подання начальника ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання згідно ст. 72 КК України - задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначене вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.10.2023 року за ст. 126-1 КК України покарання у виді арешту, невідбута частина якого станом на день розгляду подання становить 29 (двадцять дев`ять) днів, на більш м`яке покарання у виді громадських робіт на строк 232 (двісті тридцять дві) години, звільнивши його від відбування покарання у виді арешту негайно.

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині звільнення особи з-під арешту, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання через Придніпровський районний суд міста Черкаси апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали, а для осіб, які не викликались в судове засідання - з дня отримання ними копії ухвали.

Копію ухвали для виконання направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 09.04.2024 року о 16.30 год.

Суддя: ОСОБА_1