Єдиний унікальний номер 205/2156/24
1-кс/205/315/24
УХВАЛА

26 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , в режимі відеоконференції підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 28.01.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коштангалія, Кантемирського району, Республіки Молдови, громадянина України, маючий повну загальну середню освіту, одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей, або непрацездатних осіб не маючий, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.09.2018 року Шевченкіським районним судом міста Запоріжжя, за ч. 2

ст. 121 КК України до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі та 22.03.2023 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області останньому було замінено невідбуту частину покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі строком на 3 роки 4 місяці 9 днів,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшлозазначене клопотання, в якому слідчий просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 08.05.2023 року ОСОБА_5 прибув до Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)», що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, 1А, для відбуття покарання призначеного йому вироком Шевченкіського районного суду міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 121 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі та 22.03.2023 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області останньому було замінено невідбуту частину покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі строком на 3 рік 4 місяців 9 днів.

Також, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 04.09.2023 року прибув до Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)», що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, 1А, для відбуття покарання призначеного йому вироком Хортицького районного суду міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі.

Так, 28 січня 2024 року близько 00 годині 05 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в кімнаті зберігання речей на дільниці засуджених до обмеження волі Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)», що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, 1А, де у нього та ОСОБА_6 , під час розмови виник словесний конфлікт, в ході якого на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин у ОСОБА_5 виник кримінально-протиправний умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Того ж дня, тобто 28 січня 2024 року близько 00 години 10 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в кімнаті зберігання речей на дільниці засуджених до обмеження волі Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)», що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, 1А, з метою реалізації свого кримінально-протиправного умислу направленого на нанесення тілесних ушкоджень, стоячи навпроти

ОСОБА_6 , наніс останньому декілька ударів своєю правою рукою стиснутою в кулак, з права на ліво, зверху вниз, в область обличчя зліва, область плеча зліва, після чого, узявши до рук та утримуючи двома руками заздалегідь підготовлену палицю, наніс ще декілька ударів нею в область лівої ноги ззовні, лівого плеча ззовні, по спині. Намагаючись уникнути удари, які наносив ОСОБА_5 палицею, утримуючи її обома руками, ОСОБА_6 повернувся по відношенню до ОСОБА_5 правим боком, після чого ОСОБА_5 наніс йому палицею декілька ударів, з права на ліво, зверху вниз, в область правої ноги нижче коліна.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани правої гомілки, яка відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі що спричиняє короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день) на підставі пункту 2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, та тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому діафізу правої малогомілкової кістки у нижній третині з задовільним стоянням уламків - відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), на підставі пункту 2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, термін зрощення кісткової тканини понад 21-добу.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , які виразились в умисному нанесенні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 1 ст. 122 КК України.

23.02.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, шляхом залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди за надання неправдивих свідчень на свою користь, оскільки він відбуває покарання у вигляді обмеження волі в одному житловому приміщенні дільниці ДУ «ДВК № 89» разом із потерпілим і свідками. В обґрунтування п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України необхідно вказати, що у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний зможе вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки він вже раніше судимий за кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я, має не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, та з 08.05.2023 року відбуває в ДУ «ДВК (№89)» покарання призначене 18.09.2018 року Шевченкіським районним судом міста Запоріжжя, за ч. 2 ст. 121 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі та 22.03.2023 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області останньому було замінено невідбуту частину покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі строком на 3 рік 4 місяців 9 днів, будучі раніше судимим за злочин проти життя та здоров`я, нехтуючи нормами та правилами відбуття покарання пов`язаного з обмеженням волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знов, вчинив новий умисний злочин проти життя та здоров`я.

З огляду на зазначене, слідчий просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити, надав пояснення аналогічні змісту клопотання. Слідчий СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо клопотання прокурора.

Вислухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(c) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Слідчим у клопотанні та доданих документів з достатньою на даній стадії кримінального провадження повнотою підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до трьох років.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про його причетність до вчинення кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин, та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання враховує, що підозрюваний раніше судимий, відбуває покарання у виді обмеження волі в ДУ «ДВК (№89)», де вчинив нетяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, як шляхом вмовлянь так і шляхом погроз застосування насильства з метою зміни ними своїх показів в суді з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він відбуває покарання у вигляді обмеження волі в ДУ «ДВК № 89» разом із потерпілим і свідками; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше судимий за злочин проти життя та здоров`я. Таким чином, сукупність викладених обставин свідчать про недоцільність застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищевказаним ризикам.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в матеріалах кримінального провадження існує обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні нетяжкого злочину, а також приймаючи до уваги вищенаведені обставини, які свідчать про наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, необхідним є застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки альтернативні запобіжні заходи не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного.

Крім того, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя, відповідно до пункту першого частини 4 статті 183 КПК України, не визначає заставу у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000155 від 28.01.2024року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 20 квітня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1