Провадження №1-кс/369/28/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2024 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, що накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/18641/23 від 06.11.2023 року.

В С Т А Н О В И В:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, що накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/18641/23 від 06.11.2023 року.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області розглянуто клопотання Прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області та накладено арешт на майно, вилучене 02.11.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: автомобіль марки «RENAULT SANDERO» держ. номерний знак НОМЕР_1 білого кольору та ключ від нього, який належить потерпілій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом накладення заборони на його відчуження. Автомобіль був викрадений в ОСОБА_3 , невстановленою особою в березні 2022 року під час окупації Бучанського району Київської області військовослужбовцями російської федерації.

16.09.2023 року було відкрито кримінальне провадження № 0003842 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

На дату звернення до суду автомобіль марки «RENAULT SANDERO» держ. номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Право власності на транспортний засіб підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 15.01.2020 року ТСЦ 3247.

Станом на дату подання клопотання про скасування арешту автомобіль «RENAULT SANDERO» держ. номерний знак НОМЕР_1 , автомобіль знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів в м. Макарів Київської області.

Протокол тимчасового вилучення майна власнику транспортного засобу, не надавався для ознайомлення, постанова про арешт транспортного засобу не проголошувалася, згоду на вилучення транспортного засобу заявниця не надавала, і фактично позбавлена права користуватись належним майном навіть після того, коли транспортний засіб віднайдено, але не повернуто як власнику. Вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту транспортного засобу, оскільки органом досудового розслідування проведені всі необхідні експертизи, підозра у вчиненні кримінального правопорушення нікому не оголошувалася, а тому наявні підстави для скасування арешту, накладеного на автомобіль, та повернення автомобіля належному власнику.

На підставі вище наведеного, ОСОБА_3 просила слідчого суддю скасувати арешт автомобіль марки «RENAULT SANDERO» держ. номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 15.01.2020 року ТСЦ 3247 та зобов`язати слідчого у даному кримінальному провадженні повернути ОСОБА_4 автомобіль марки «марки «RENAULT SANDERO» держ. номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору та ключі до нього.

У судове засідання 07.02.2024 року ОСОБА_3 не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. До суду від ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином. До суду надійшли матеріали кримінального провадження № 0003842 від 16.09.2023 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289 КК України

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області розглянуто клопотання Прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області та накладено арешт на майно, вилучене 02.11.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: автомобіль марки «RENAULT SANDERO» держ. номерний знак НОМЕР_1 білого кольору та ключ від нього, який належить потерпілій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом накладення заборони на його відчуження. Автомобіль був викрадений в ОСОБА_3 , невстановленою особою в березні 2022 року під час окупації Бучанського району Київської області військовослужбовцями російської федерації.

16.09.2023 року було відкрито кримінальне провадження № 0003842 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

На дату звернення до суду автомобіль марки «RENAULT SANDERO» держ. номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Право власності на транспортний засіб підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 15.01.2020 року ТСЦ 3247.

Станом на дату подання клопотання про скасування арешту автомобіль «RENAULT SANDERO» держ. номерний знак НОМЕР_1 , автомобіль знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів в м. Макарів Київської області.

Протокол тимчасового вилучення майна власнику транспортного засобу, не надавався для ознайомлення, постанова про арешт транспортного засобу не проголошувалася, згоду на вилучення транспортного засобу заявниця не надавала, і фактично позбавлена права користуватись належним майном навіть після того, коли транспортний засіб віднайдено, але не повернуто як власнику. Вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту транспортного засобу, оскільки органом досудового розслідування проведені всі необхідні експертизи, підозра у вчиненні кримінального правопорушення нікому не оголошувалася, а тому наявні підстави для скасування арешту, накладеного на автомобіль, та повернення автомобіля належному власнику.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З огляду на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Згідно ч. 1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти російської федерації», Постанови Європейського Суду від 24.03.2005 року по справі «Фрізен проти російської федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (наприклад, рішення від 21.02.1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

З огляду на викладене, враховуючи той факт, що в межах кримінального провадження № 0003842 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, не вбачається потреби, яка б виправдовувала такий ступінь втручання у права особи, яка володіє вказаним майном на законних підставах. Розумність та співрозмірність обмеження права власності законного власника вказаного майна суперечить завданням кримінального провадження. Зазначений захід забезпечення кримінального провадження порушує права заявника, оскільки призводить до надмірного обмеження прав, тому вказаний арешт підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 64-2, 131, 170, 174 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, що накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/18641/23 від 06.11.2023 року - задовольнити.

Скасувати арешт на автомобіль марки «RENAULT SANDERO» держ. номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 15.01.2020 року ТСЦ 3247, накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/18641/23 від 06.11.2023 року.

Зобов`язати слідчого у даному кримінальному провадженні повернути ОСОБА_3 автомобіль марки «марки «RENAULT SANDERO» держ. номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору та ключі до нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1