ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 675/733/23

Провадження № 11-кп/4820/163/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2023 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2023 року клопотання ОСОБА_6 задоволено частково та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, такого, що відбуває покарання у Державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)»,

зараховано в строк попереднього ув`язнення період тримання під вартою з 18 листопада 2002 року по 23 вересня 2003 року та з 28 квітня 2004 року по 21 березня 2006 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Задовольняючи часково клопотання, місцевий суд виходив з того, що за вироком апеляційного суду Чернігівської області від 22 травня 2003 року, ОСОБА_6 , підлягає зарахуванню у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з дня його затримання - 18 листопада 2002 року по день набрання вироком законної сили 23 вересня 2003 року. А строк перебування ОСОБА_6 у слідчому ізоляторі з 08 травня 2010 року по 09 лютого 2023 року не підлягає зарахуванню у строк покарання, оскільки ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2022 року ОСОБА_6 був звільнений від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження щодо нього було закрите, відповідно, жодне покарання за наслідками розгляду цього провадження ОСОБА_6 не призначалось.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу місцевого суду змінити та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_6 в повному обсязі.

Вважає, що суд незаконно і необґрунтовано, без належної оцінки наявних в провадженні доказів та даних постановив рішення про часткове зарахування засудженому ОСОБА_6 терміну попереднього ув`язнення у строк покарання. При цьому, залишивши поза увагою перебування засудженого, після набрання вироком апеляційного суду Чернігівської області від 22 травня 2003 року законної сили в Чернігівському слідчому ізоляторі по 28 січня 2004 рік та з 08 травня 2010 року по 09 лютого 2023 року.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, захисника ОСОБА_7 , пояснення засудженого, які просили задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, думку прокурора, який вважає, що законні вимоги підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, перевіривши матеріали провадження, в тому числі матеріали особової справи засудженого ОСОБА_6 , обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) у разі засудження особи до позбавлення волі, їй, в рамках того самого кримінального провадження, у межах якого до засудженого було застосовано попереднього ув`язнення, провадиться зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як встановлено судом та стверджується матеріалами провадження ОСОБА_6 засуджений вироком апеляційного суду Чернігівської області від 22 травня 2003 року за ст. ст. 93 п. п. а, і, 142 ч. 3, 263 ч. 1, 223 ч. 2 з застосуванням ст. 42 (в редакції 1960 року) КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, який набрав законної сили 23 вересня 2003 року.

У вказному провадженні згідно протоколу затримання ОСОБА_6 був затриманий 18 листопада 2002 року.

27 листопада 2002 року місцевим судом Новозаводського район міста Чернігова до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі постанови слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України від 26 лютого 2004 року, санкціонованої заступником Генерального прокурора України 26 лютого 2004 року, ОСОБА_6 28 квітня 2004 року був переведений до Миколаївського слідчого ізолятора, а 13 травня 2004 року місцевим Приморським районним судом міста Одеси до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

ОСОБА_6 засуджений 05 серпня 2005 року апеляційним судом Одеської області за ст. ст. 115 ч. 2 п. п. 11, 12, 13; 263 ч. 1; 70 ч. 1; 70 ч. 4 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві індивідуальної власності, який набрав законної сили 21 березня 2006 року.

Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України від 22 лютого 2010 року, санкціонованою заступником Генерального прокурора України 09 березня 2010 року для проведення слідчих дій ОСОБА_6 був переведений до Чернігівського слідчого ізолятора.

Постановою Новозаводського суду міста Чернігова від 09 липня 2010 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

ОСОБА_6 був засуджений вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області 16 листопада 2012 року за ст. ст. 257 (в редакції 2001 року); 93 п. п. а, ж, з, і (в редакції 1960 року); 17 ч. 2, 93 п. п. а, з, і (в редакції 1960 року); 142 ч. 3 (в редакції 1960 року) з застосуванням ст. ст. 70 ч. 1, 70 ч. 4 (в редакції 2001 року) КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 21 жовтня 2014 року вказаний вирок щодо ОСОБА_6 був скасований, а кримінальна справа направлена на додаткове розслідування Генеральному Прокурору України.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2022 року ОСОБА_6 звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 257, 93 п. п. а, ж, з, і, 17 ч. 2, 93 п. п. а, з, і, 142 ч. 3 (в редакції 1960 року) КК України кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 грудня 2012 року за № 0000021 в частині обвинувачення ОСОБА_6 за ст. ст. 257, 93 п. п. а, ж, з, і, 17 ч. 2, 93 п. п. а, з, і 142 ч. 3 (в редакції 1960 року) КК України, закрите.

Як встановлено судом та стверджується матеріалами провадження ОСОБА_6 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, за вироками апеляційного суду Чернігівської області від 22 травня 2003 року, який набрав законної сили 23 вересня 2003 року та апеляційного суду Одеської області від 05 серпня 2005 року, який набрав законної сили 21 березня 2006 року.

З огляду на те, що ОСОБА_6 з моменту затримання 18 листопада 2002 до набрання вироком апеляційного суду Чернігівської області від 22 травня 2003 року законної сили, тобто до 23.09.2023, перебував в умовах СІЗО, місцевий суд правомірно зарахував йому вказаний період в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що підлягає до зарахування і період перебування в умовах СІЗО ОСОБА_6 , з 28 квітня 20024 року по 21 березня 2006 року, в межах кримінального провадження, яким його засуджено до довічного позбавлення волі вироком апеляційного суду Одеської області від 05 серпня 2005 року.

Разом з тим, чинне законодавство, яке широкому тлумаченню не підлягає, зокрема ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) визначала кінцевий період, який підлягає зарахуванню обвинуваченим (засудженим) у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, яким є день набрання судовим рішенням, за яким особа відбуває покарання, законної сили.

Кримінально процесуальне законодавство не передбачає та не передбачало зарахування засудженим у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі періоду тримання засуджених в умовах слідчого ізолятора в порядку виконання вироку суду та відбування покарання за таким, тощо.

Як стверджується матеріалами особової справи, вирок апеляційного суду Чернігівської області від 22 травня 2003 року, яким ОСОБА_6 засуджено на 15 років позбавлення волі, набрав законної сили 23 вересня 2003 року, що на підставах і умовах встановлених законом було зараховано засудженому в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про правомірність зарахування ОСОБА_6 попереднього ув`язнення за період з 18.11.2022 по 23.09.2023 у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та відсутність законних підстав для зарахування такого строку поза межами набрання судовим рішенням законної сили.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої існтанції, що строк перебування ОСОБА_6 у слідчому ізоляторі з 08 травня 2010 року по 09 лютого 2023 року не підлягає зарахуванню у строк покарання на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, оскільки ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2022 року ОСОБА_6 був звільнений від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження щодо нього було закрите, відповідно, жодне покарання за наслідками розгляду цього провадження ОСОБА_6 не призначалось.

Посилання сторони захисту про неповне з`ясування місцевим судом обставин справи суперечать матеріалам провадження.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Посилання засудженого та його захисника про неправильне застосування судом норм матеріального права, є надуманими та повністю спростовуються матеріалами провадження, які стороною захисту не спростовані.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини провадження дана належна оцінка особі ОСОБА_6 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про відсутність законних підстав для зарахування засудженому в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі періоду, після набрання законної сили вироком апеляційного суду Одеської області від 05.08.2005 року (з 23.09.2023 по 28.01.2004 року) та період перебування ОСОБА_6 в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» з 08.05.2010 по 09.02.2023 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 418 КПК України, колегіясуддів,-

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3