ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1059/24 Номер провадження 11-кп/814/1280/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0002950 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02 лютого 2024 року,

встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кременчук Полтавської області, українцю, громадянину України, із середньою освітою, не працюючому, не одруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 11.08.2022 Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, справа перебуває на розгляді у апеляційній інстанції, обвинуваченого за ч. 4 ст. 186 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 01 квітня 2024 включно.

Крім того, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 на 60 днів, до 01 квітня 2024 включно.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 07.12.2023, близько 22 год., в умовах воєнного стану, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , повторно, з корисливим мотивом. перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_3 , відкрито заволодів мобільним телефоном неповнолітнього ОСОБА_10 , чим спричинив потерпілому матеріальних збитків на суму 2 377 грн. 90 коп.

Проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд першої інстанції мотивував своє рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 7 до 10 років, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, місцевий суд під час ухвалення рішення врахував дані про особу обвинуваченого, який не працює, не має міцних соціальних зв`язків.

У своїй апеляційній скарзі захисник просить змінити ухвалу та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді від 09.12.2023.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до обвинувального акта ОСОБА_8 під час вчинення кримінального правопорушення не застосовував фізичне насильство щодо потерпілого.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження №0002950 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом ст. 199 КПК України, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд, проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перестали існувати.

Суд належним чином врахував, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі, обґрунтовано звернувши увагу на можливе покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованому правопорушенні, так як відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків.

Крім того, місцевий суд під час ухвалення рішення врахував дані про особу обвинуваченого, який не працює, не має міцних соціальних зв`язків.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги захисника щодо визначення розміру застави є слушними.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд в розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.12.2023 ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 становить 53 680 грн.

З огляду на відсутність в оскаржуваній ухвалі суду про продовження обраного раніше запобіжного заходу, мотивів не визначати розмір застави, беручи до уваги показання потерпілого згідно з якими обвинувачений безпосереднього не застосовував насильство, дані про особу ОСОБА_8 та його майновий стан, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу місцевого суду змінити та визначити розмір застави відповідно до приписів ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу, а саме, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду та повідомляти їх про зміну свого місця проживання та /або роботи.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02 лютого 2024 року, щодо ОСОБА_8 змінити.

Визначити ОСОБА_8 при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 грн. з покладенням обов?язків, визначених ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09 грудня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4