Єдиний унікальний номер справи 185/166/24
Провадження № 1-кп/185/536/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001597 від 10 вересня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці Чернівецької області, громадянина України, з вищою освітою, вдівця, маючого на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацюючого, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 на початку серпня 2023 року (точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) зустрів свого знайомого - ОСОБА_8 та попросився деякий час пожити у останнього безоплатно за адресою: АДРЕСА_2 , на що ОСОБА_8 відповів згодою.

Так, 08 вересня 2023 року приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи спільно з ОСОБА_7 за адресою свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , в зв`язку з поганим самопочуттям, попросив останнього сходити до магазину за продуктами харчування.

ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_8 відповів згодою. Надалі, ОСОБА_8 передав ОСОБА_3 свою банківську карту для виплат банку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та повідомив пін-код від неї, щоб останній саме з вказаної картки зняв грошові кошти в сумі 2000 грн. та на них придбав продуктів харчування. В послідуючому, ОСОБА_7 виконав прохання ОСОБА_8 , однак банківську карту не повернув.

В подальшому, 08 вересня 2023 року приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за вищевказаною адресою, згадав, що не повернув банківську карту ОСОБА_8 і в указаний час у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного, а саме грошових коштів з банківської карти, які належать ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану і звернення його на свою користь, ОСОБА_7 08 вересня 2023 року о 18 год. 39 хв., перебуваючи біля банкомату АТ КБ «ПриватБанк», що розташований по вул. Центральна 21 м. Павлограда Дніпропетровської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, він діє ніким не поміченим, таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою проведення операції по зняттю грошових коштів в банкоматі, викрав з банківської карти для виплат банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 4100 грн., що належать ОСОБА_8 , чим спричинив останньому матеріального збитку на вказану суму.

ОСОБА_7 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, а саме придбав мобільний телефон марки «Redmi А2».

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_7 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю. Підтвердив, що обставини, зазначені в обвинувальному акті, відповідають тим, що мали місце. Пояснив, що він тимчасово проживав у свого знайомого ОСОБА_8 . У серпні 2023 року ОСОБА_8 дав йому свою банківську картку, щоб він придбав продукти харчування. Однак, він дуже хотів поспілкуватися зі своєю старшою дочкою, яка на даний час перебуває за кордоном, і тому придбав за грошові кошти, які належать ОСОБА_8 , собі мобільний телефон. Дуже шкодує з цього приводу та щиро розкаюється. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності. Щодо призначення обвинуваченому міри покарання поклався на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_7 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: раніше не судимий, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що встановлені в справі пом`якшуючі обставини перебувають у такому співвідношенні, що в цілому значно зменшують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а тому призначення останньому навіть мінімального покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України в даному випадку є явно недоцільним і наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, злочин хоч і скоєний у період воєнного стану, але не пов`язаний з бойовими діями, відсутність цивільного позову до обвинуваченого зі сторони потерпілого, а також дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, поведінка та ставлення ОСОБА_7 до своїх дій, дають можливість дійти обґрунтованого висновку про те, що призначення в даному конкретному випадку покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України, яке є нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, буде співрозмірним наслідкам вчиненого злочину та цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до передбачених ст. 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Тому суд вирішує на підставі ст. 69 КК України за ч. 4 ст. 185 КК України, призначити обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим звільнити його від відбування призначеного покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної чинності не обирається.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-23/44058-ТВ від 05 грудня 2023 року у розмірі 717,00 грн, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2023 року на мобільний телефон марки Redmi А 2, чорного кольору, еmеі 1: НОМЕР_2 , еmеі 2: НОМЕР_3 , - скасувати.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо протягом іспитового строку 1 (одного) року він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судової експертизи у сумі 717 (сімсот сімнадцять) грн 00 коп. на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2023 року на мобільний телефон марки Redmi А 2, чорного кольору, еmеі 1: НОМЕР_2 , еmеі 2: НОМЕР_3 , - скасувати.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Redmi А2» чорного кольору, імей 1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 , який переданий на зберігання до Павлоградського РВП ГУНП у Дніпропетровській області (квитанція 0010752) передати ОСОБА_8 за належністю;

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1