Провадження №1-кп/638/1131/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002636 від 09 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, українця, громадянина України, утриманців не має, інвалідності, хронічні захворювання спростовує, офіційно не одруженого, має фактичні шлюбні стосунки, офіційно не працюючого, працюючого за трудовими договорами з відновлення зруйнованих мостів в м. Ізюм Харківської області, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , на початку червня 2023 року, більш точну дату установити у судовому засіданні не вдалося, у період дії воєнного стану в Україні, який введено із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, неодноразово продовженим, останній раз, Указом від 26 липня 2023 року №451/2023 затверджений Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX, продовженого з 05 години 30 хвилин 26 липня 2023 року строком на 90 діб, знаходячись з дозволу власника будинку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи протиправний умисел на крадіжку чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення, з корисливих мотивів, діючи умисно, таємно, скориставшись тим, що власник вищевказаного домоволодіння ОСОБА_5 ліг спати та усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав мобільний телефон марки «Nomi» моделі «i4510», темно-сірого кольору, який знаходився на столі біля входу до будинку та ланцюгову бензопилу марки «Дніпро-М», синьо-помаранчевого кольору, яка знаходилась в тамбурі будинку, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , матеріальну шкоду, згідно висновку судової товарознавчої експертизи, на загальну суму 2 969,60 грн (дві тисячі дев`ятсот шістдесят дев`ять гривень 60 коп.), після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. Зазначив, що дійсно в червні 2023 року він перебував у домоволодінні потерпілого, який запросив його на поминки матері. Коли потерпілий після вживання спиртних напоїв заснув, він взяв бензопилу та телефон, які у подальшому здав до скупника та отримав гроші, у подальшому коли до нього прийшли працівники поліції з метою з`ясування обставин крадіжки, він усвідомив протиправність своєї поведінки та повернув все викрадене потерпілому. Розкаювався у скоєному, просив суворо не карати.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, повідомив, що не має бажання бути присутнім у судовому засідання, позовні вимоги не заявлені. Просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , офіційно не працюючий, проте зараз працює за трудовими договорами, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, утриманців не має, інвалідність та хронічні захворювання спростовує, характеристика з місця мешкання позитивна.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає розкаяння у скоєнні злочину, обставин які обтяжують покарання суд не встановив.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів, суд вважає за можливе призначити покарання з застосуванням ст. 75,76 КК України.

Судові витрати у справі необхідно стягнути з ОСОБА_4 .

Запобіжний захід не обирався.

Позовні вимоги не заявлені.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_4 , якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази: відповідно до постанови про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 19 жовтня 2023 року вважати повернутими потерпілому ОСОБА_6 (розписка про повернення).

Скасувати арешт, з бензопили марки « Дніпро-М» та мобільного телефону, покладений відповідно до ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 жовтня 2023 року.

Судові витрати за проведення експертних досліджень № 5052/23 від 23 жовтня 2023 року по вказаному кримінальному провадженню стягнути з ОСОБА_4 ІПН НОМЕР_1 на користь держави у сумі 280,00 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_7