Справа № 496/3594/23
Провадження № 1-кп/496/263/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

Судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,захисника адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області кримінальне провадження № 0000428 від 28.09.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біляївка Одеського району Одеської області, громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Яськи, Одеського району, Одеської області, громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває в ДУ Одеський слідчий ізолятор, раніше судимий:

- 17.06.2016р. Біляївським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на 5 років із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання на 3 роки;

- 24.01.2020р. Приморським районним судом м. Одеса за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України та Закону № 838-VIII, зараховано в покарання строк попереднього ув`язнення з 23.01.2017 по 24.01.2020 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та 24.01.2020 звільнено в залі суду,

01.12.2022 р. Біляївським районним судом Одеської області за ч. 4 ст. 186 КК України до 7 років позбавлення волі,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

29.08.2022 року в період часу з 12 год. 00 хв. по 13 00 год., ОСОБА_10 , перебуваючи на цвинтарі АДРЕСА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості, з мотивів особистої неприязні, нанесли сім ударів кулаками в область голови та грудної клітини ОСОБА_12 , внаслідок чого останньому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, уламкового перелому кісток носу та лобового відростка верхньої щелепи ліворуч зі зміщенням, синців обох повік лівого та правого очей, потиличної ділянки голови справа, саден спинки носу, саден зовнішньої поверхні грудей зліва та передньої поверхні правої гомілки.

Заподіяні ОСОБА_12 тілесні ушкодження, згідно з п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (1995р.)» та згідно висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитані у судовому засіданні обвинувачені, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України визнали повністю та пояснили, що кримінальне правопорушення скоєно ними при обставинах встановлених в судовому засіданні.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинувачених в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України та дослідженням характеризуючих матеріалів. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прокурор та обвинувачені судовому засіданні не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Від потерпілого ОСОБА_12 наявна заява щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, допитавши обвинувачених, суд вважає що вина обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у скоєні інкримінованого їм кримінального правопорушення повністю доведена та кваліфікує їх дії за ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

ОСОБА_10 на обліку психіатра та нарколога не перебуває, відповідно характеристики за місцем проживання, скарг та заява до Біляївської міської ради не надходило.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , відповідно до положень ст. 66 КК України, є активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 передбачені статтею 67 КК України, не встановлено.

Обираючи ОСОБА_10 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, обставини скоєння кримінального правопорушення, та його наслідки, які не стали для потерпілого тяжкими, обтяжуючих покарання обставин не встановлено, ОСОБА_10 повністю розкаюється у скоєному, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд вирішив призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

ОСОБА_8 на обліку психіатра та нарколога не перебуває, відповідно характеристики за місцем проживання, скарг та заяв до Біляївської міської ради не надходило.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , відповідно до положень ст. 66 КК України, є активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , відповідно ст. 67 КК України, є рецидив кримінального правопорушення.

Обираючи ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, обставини скоєння проступку, та його наслідки, які не стали для потерпілого тяжкими. ОСОБА_8 повністю розкаюється у скоєному, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність. Обвинувачений ОСОБА_8 наразі відбуває покарання у вигляді 7 років позбавлення волі за вироком Біляївського районного суду від 01.12.2022 року, суд вирішив призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції частини 2 статті 125 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 371-373, 374 КПК України ч. 2 ст. 125 КК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 1 700 грн.

Покарання у вигляді штрафу не підлягає складанню з іншим видом покарання і виконуються самостійно.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1