Справа № 127/5315/24
Провадження №11-сс/801/161/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.02.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 в кримінальному провадженні №0000011 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 258-5 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_2 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесяти) днів з моменту його затримання, тобто до 15.04.2024.

Своє рішення суд мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 258-5 КК України, існуванням ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.02.2024, постановити нову ухвалу, якою відмовити в застосуванні щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу. Вважає, що заявлені слідчим та прокурором ризики не доведені та не підтверджені доказами, не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Переконаний, що суд не прийняв до уваги істотні обставини, які характеризують особу підозрюваного, стан його здоров`я, бездоганні характеристики, те що він є пенсіонером.

В апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_8 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , також порушується питання про скасування ухвали слідчого суддів та постановлення нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Заявлені стороною обвинувачення ризики ґрунтуються на припущеннях. Вказує на можливість звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ст. 258-5 КК України у зв`язку з добровільним повідомленням ним про свою терористичну діяльність. Також захисник вказує на наявність у міцних сімейних зв`язків, постійного місця проживання, ряду хронічних захворювань, необхідності медичного нагляду.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника на підтримку апеляційних скарг, заперечення прокурора проти вимог, заявлених в апеляційних скаргах, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частиною 1 ст. 29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Статтею 2 КПК України визначено, що основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 внесені відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 2585, ч. 3 ст. 2585 КК України.

15.02.2024 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2585 КК України, за ознаками фінансування тероризму, тобто надання активів прямо та усвідомлення можливості того, що їх буде використано повністю або частково для будь-яких цілей терористичною групою (організацією) вчинені організованою групою.

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, з яким погоджується колегія суддів, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що зумовлює необхідність застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_9 , слідчим суддею правильно встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, й неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Так, необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею мотивовано зібраними в ході досудового розслідування доказами у їх сукупності та взаємозв`язку.

Наведені докази є фактичними даними, отриманими органом досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій, й ці дані можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_9 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення, а значить підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_9 підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при цьому відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наведені слідчим суддею дані доводять необхідність застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, а також доводять, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання наявним ризикам.

Правових підстав для обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає і вважає, що застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_9 , враховано дані про особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього, а тому твердження апелянтів щодо неврахування слідчим суддею таких даних є необґрунтованими.

Слідчий суддя зважив, що ОСОБА_9 офіційно не працевлаштований, не має постійного заробітку та доходу, неодружений, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 12 років, у нього відсутні соціально-стримуючі фактори.

Наведені захисниками доводи не є безумовними підставами для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Посилання захисника на необхідність постійного медичного нагляду у зв`язку з наявність в ОСОБА_9 ряду хронічних захворювань не підтверджене жодними доказами.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не містять правових підстав для скасування судового рішення, а ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованою та вмотивованою.

Керуючись ст.ст. 405, 407,422 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.02.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3