Справа № 373/2120/23
Номер провадження 1-кп/373/62/24
УХВАЛА

17 квітня 2024 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області, в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяславі клопотання захисника ОСОБА_4 про відвід групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000081 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України,

встановив:

В провадженні Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження №0000081 від 25 квітня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

В судовому засіданні 20 березня 2024 року захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про відвід прокурорів Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від підтримання державного обвинувачення у даному кримінальному провадженні у зв`язку із наявністю ознак упередженості та особистої зацікавленості.

Посилається на те, що в даному кримінальному провадженні досудове розслідування, яке здійснювалося СВ ВП № 1 Бориспільського РУП, в тому числі й слідчою ОСОБА_12 , постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури від 21 липня 2023 року в зв`язку з неефективністю його проведення доручено здійснювати іншому органу досудового розслідування Бориспільському РУП ГУ НП в Київській області. Даною постановою прокурор фактично усунув слідчу ОСОБА_13 від повноважень проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні. Однак, слідча ОСОБА_14 й після 21 липня 2023 року продовжувала незаконно вчиняти слідчі дії та приймати процесуальні рішення, а прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які здійснювали процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, будучи усвідомленими про позбавлення слідчої ОСОБА_15 повноважень, погоджували проведення нею незаконних процесуальних дій та рішень, в тому числі й затвердили обвинувальний акт (прокурор ОСОБА_7 ). Отже, зазначені прокурори не вжили необхідних заходів для відсторонення слідчої, маючи такі повноваження у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 36 КПК України, що свідчить про те, що й надалі, під час судового розгляду, всі дії вони будуть здійснювати упереджено та з ознаками зацікавленості відносно обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника, просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_11 в судовому засіданні 20 березня 2024 року зазначив, що підстави для відводу групи прокурорів відсутні.

Представник потерпілого ОСОБА_5 також зазначив, що підстав задоволення заяви про відвід немає.

Судове засідання 20 березня 2024 року було відкладено для можливості повідомлення прокурорів, яким заявлено відвід, про наявність такого клопотання та можливість висловити думку з приводу нього.

В судове засідання 17 квітня 2024 року прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не з`явилися, будь-яких заяв чи клопотань не направили.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 своє клопотання підтримали, просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_2 при вирішенні заявленого відводу поклалася на розсуд суду.

Представник потерпілого ОСОБА_5 підтримав свою висловлену в судовому засіданні 20 березня 2024 року позицію щодо відсутності підстав для задоволення заяви про відвід.

Дослідивши заяву про відвід та долучені до неї матеріали, вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

На підтвердження своїх доводів за поданим клопотанням про відвід групи прокурорів в даному кримінальному провадженні захисником ОСОБА_4 було подано копію постанови заступника начальника ВП- начальника СВ Відділу поліції № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_16 про призначення групи слідчих від 27 квітня 2023 року в кримінальному провадженні № 0000081 від 25 квітня 2023 року; копію постанови заступника керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_17 від 25 квітня 2023 року про визначення групи прокурорів та старшого прокурора групи у кримінальному провадженні № 0000081 від 25 квітня 2023 року; копію постанови заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_18 від 21 липня 2023 року про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні від липня 2023 року; копію постанови заступника керівника Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_17 про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 26 липня 2023 року; копію постанови начальника СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_19 про визначення групи слідчих від 01 серпня 2023 року; копію постанови заступника керівника Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_17 від 07 вересня 2023 року про заміну групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000081 від 25 квітня 2023 року.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 77 КПК України визначено підстави для відводи прокурора. Зокрема, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Частиною 5 статті 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість прокурора, та повинні бути підтверджені відповідними доказами.

Статтею 3 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про прокуратуру» прокурор підтримує державне обвинувачення в судовому провадженні щодо кримінальних правопорушень, користуючись при цьому правами і виконуючи обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно ч. 1, 2 ст.37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення.

В силу ч. 1 ст. 36 цього Кодексу, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Неупередженість прокурора є необхідною умовою виконання ним своїх повноважень на стадії досудового розслідування й в судовому провадженні, що буде сприяти здійсненню завдань кримінального провадження та забезпеченню законності.

Однак, норми кримінального процесуального законодавства не містять переліку ознак, які б розкривали сутність поняття «упередженості». Вказане дає підстави для висновку про оціночний характер цього поняття, що має встановлюватися у кожному випадку на підставі конкретних обставини, які підтверджені відповідними доказами.

Значення неупередженості прокурора варто оцінювати крізь призму гарантування реалізації завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, в контексті повноважень прокурора.

Слідчі підрозділи є органами досудового розслідування (ч.2 ст.38 КПК України).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.39 КПК України визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих належить до повноважень керівника органу досудового розслідування.

Керівник органу досудового розслідування також має право згідно п.2 ч.2 ст.39 КПК України відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування.

Отже, аналізуючи вищезазначені норми КПК України, слід відмітити, що прокурор має право, а не зобов`язаний ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування. Це повноваження є дискреційним, і, як наслідок, здійснюється або не здійснюється суб`єктом в кожному випадку на підставі комплексного, оціночного, ситуативного аналізу всіх обставин.

Для відводу прокурора необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Оцінюючи доводи, викладені в клопотанні про відвід в їх сукупності, та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд вважає висловлені захисником доводи щодо відводу групи прокурорів в даному кримінальному провадженні такими, що не ґрунтуються на вимогах ст. 77 КПК України, тобто є сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Коробов проти України»), що застосовується при оцінці доказів.

Будь-яких об`єктивних доказів, які б свідчили про упередженість групи прокурорів в даному кримінальному провадженні, суду надано не було. Не здійснення прокурором повноважень, які є його правом, а не обов`язком, на думку суду, не може свідчити про його упередженість.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність обґрунтованих сумнівів в упередженості прокурорів Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в даному кримінальному провадженні. Тому суд вважає, що підстави для задоволення заяви захисника обвинуваченого про відвід прокурорів відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 80-81, 371 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про відвід групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000081 - залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1