ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2024 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

секретар судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Конищів Мурованокуриловецького району Вінницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

06.08.2022 близько 15:30 ОСОБА_3 на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , на грунті ревнощів, вчинив сварку із колишньою співмешканкою ОСОБА_5 . Під час конфлікту ОСОБА_3 умисно долонею правої руки завдав два удари по лівій частині обличчя ОСОБА_5 , унаслідок чого остання впала на землю. Після чого, ОСОБА_3 наніс ще близько 5-6 ударів ногами та кулаками у ділянку голови ОСОБА_5 . Далі ОСОБА_3 кулаком правої руки завдав два удари по лівій частині обличчя ОСОБА_5 , унаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження. Відповідно до даних висновку судово-медичного експерта № 80 від 09.09.2022, у ОСОБА_5 виявлено: синці навколо лівого ока, на верхній повіці правого ока, на лобі справа, підборідді зліва, лівій скроневій ділянці голови, лівій вушній раковині, крововилив у слизову оболонку правої щоки зі сторони порожнини рота, які за ступенем тяжкості належать до легкого тілесного ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального проступку визнав. Пояснив, що дійсно у нього з потерпілою виник конфлікт на грунті ревнощів, під час конфлікту він наносив їй удари за обставин, що викладені у обвинувальному акті. Зазначив, що жалкує про свій вчинок.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 описала події, що відповідають обставинам, які викладені у обвинувальному акті.

На запитання учасників судового розгляду потерпіла пояснила, що вони з ОСОБА_3 були співмешканцями та у них є спільна дитина ОСОБА_6 . З квітня 2022 року вони перестали жити разом, однак Коритник періодично приходить і конфліктує. Сварки переважно відбуваються на грунті ревнощів.

Під час судового розгляду були досліджені такі письмові докази, що надані стороною обвинувачення:

- акт судово-медичного обстеження № 79 від 08.09.2022;

- висновок експерта № 80 від 09.09.2022, відповідно до даних якого у ОСОБА_5 виявлено: синці навколо лівого ока, на верхній повіці правого ока, на лобі справа, підборідді зліва, лівій скроневій ділянці голови, лівій вушній раковині, крововилив у слизову оболонку правої щоки зі сторони порожнини рота, які за ступенем тяжкості належать до легкого тілесного ушкодження.

Витяг з ЄРДР, рапорти помічника чергового ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 06.09.2022 та 08.09.2022, копія паспорта № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , копія паспорта серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_8 , копія постанови Барського районного суду Вінницької області від 31.05.2022 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що надані прокурором, стверджують допустимість доказів, здобутих у ході досудового розслідування та досліджених у ході судового розгляду.

Дослідивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню за вчинений кримінальний проступок. При обранні міри покарання обвинуваченому, суд ураховує: що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, є кримінальним проступком; дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 раніше не судимий, що підтверджується даними вимоги ІЦ; позитивно характеризується за місцем проживання, що підтверджується даними довідки-характеристики Конищівського старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 347 від 08.09.2022; відповідно до даних довідки Конищівського старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 346 від 08.09.2022, до складу сім`ї ОСОБА_3 входять: мати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сестра ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , брат ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, що підтверджується даними довідки Комунального некомерційного підприємства «Мурованокуриловецька центральна районна лікарня».

Як обставину, що пом`якшує покарання, в обвинувальному акті вказано щире каяття, однак суд не вбачає ознак щирого каяття обвинуваченого, з огляду на таке.

Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі № 643/13256/17 зробив висновок щодо ознак щирого каяття, як обставини, що пом`якшує відповідальність обвинуваченого, який полягає у тому, що виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, характеризуюче ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не формальне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею злочину, добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи.

Таким чином, можна зробити висновок, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню заданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Під час судового розгляду ОСОБА_3 визнав свою вину, однак у судовому засіданні було встановлено, що він не просив вибачення у потерпілої після вчинення протиправних дій, не намагався усунути завдану шкоду, не просив вибачення навіть під час судового засідання, що свідчить про те, що він не виявляв бажання виправити наслідки своїх дій, жодним чином не виявляв співчуття потерпілій. Судом не було встановлено, що ОСОБА_3 надав критичну оцінку власній поведінці, засуджує таку поведінку, у подальшому не вчинятиме подібних правопорушень.

До обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою обвинувачений перебував у близьких відносинах.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді громадських робіт.

Речові докази, судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, тому дані питання судом не вирішувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374, 376 КПК України та ст. 65-67 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя