Справа № 287/2930/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Ємільчине кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000245 від 25.11.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лопатичі Олевського району Житомирської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка України, з середньою освітою, розлучена, не працює, раніше не судима

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України

в с т а н о в и в:

25.11.2023 року приблизно о 01 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння знаходилась в будинку за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_5 .

В цей же ж день та час, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин у ОСОБА_4 виник конфлікт з ОСОБА_5 , в ході якого у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 перебуваючи в кімнаті кухні будинку, взяла зі столу кухонний ніж та умисно нанесла один удар в область живота з права ОСОБА_5 , в результаті чого заподіяла останньому тяжкі тілесні ушкодження, які виразились в проникаючому ножовому пораненні черевної порожнини без пошкодження внутрішніх органів.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю та показала, що 25.11.2023 року у них з чоловіком виник словесний конфлікт, під час якого вона, будучи обуреною його поведінкою, взяла на кухонному столі ножа та нанесла ОСОБА_5 вказаним ножем один удар в живіт справа. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпілий в судовому засіданні заявив, що він пробачив обвинувачену ОСОБА_4 , просив її суворо не карати.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні, суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення встановленою та доведеною, і її дії суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України, як спричинення тяжких тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила тяжкий злочин, раніше не судима.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Враховуючи наведені вище обставини, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, вчинила тяжкий злочин, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах, встановлених в санкції ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів, відповідно до вимог ст.75 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням та покласти на неї обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Разом з цим, відповідно до вимог ч.1 ст.91-1 КК України, в інтересах потерпілого від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників.

Враховуючи вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством по відношенню до потерпілого, суд дійшов висновку, що до останньої необхідно застосувати обмежувальні заходи, поклавши на неї обов`язок, передбачений п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, а саме: направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників.

У даному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Витрати по залученню експерта відсутні.

Ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 29.11.2023 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 діб. Дані про продовження строку дії запобіжного заходу відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та відповідно до ст.121 КК України, ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи, поклавши на неї обов`язок пройти програму для кривдників на строк 1 (один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1