Номер провадження: 11-сс/813/909/24
Справа № 522/8262/24 1-кс/522/2981/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 та законного представника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 27.05.2024 якою в межах к/п №0000187 від 16.05.2024 відносно:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, учня ЗОШ, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23.07.2024

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання ст. слідчого в ОВС УСБУ в Одеській обл. ОСОБА_10 та був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 23.07.2024 із утриманням у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України без визначення застави.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину та наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виправдовує застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, захисник ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що вона є необґрунтованою з таких підстав:

- підозрюваний ОСОБА_9 визнав вину у вчиненні інкримінованого злочину, дає свідчення та не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування чи суду;

- ризик, передбачений п.3) ч.1 ст. 177 КПК України відсутній у межах вказаного кримінального провадження, оскільки свідки, потерпілі та поняті вже допитані;

- слідчим суддею не враховано, що підозрюваний ОСОБА_9 є школярем, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, його батьки мають стабільний дохід;

За таких обставин, захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 27.05.2024 та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід, не пов`язаний із обмеженням його волі.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та законний представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі та просили її задовольнити, натомість прокурор заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі з огляду на такі обставини.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 цієї статті.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Оскільки в апеляційній скарзі захисник не оспорює обґрунтованість підозри ОСОБА_9 апеляційний суд не переглядає оскаржувану ухвалу в цій частині та констатує, що його підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Як вбачається із обґрунтованих висновків слідчого судді, в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, знищити, сховати чи спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та/або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Існування вказаних ризиків обумовлено зокрема тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим та його обізнаністю про особи свідків, понятих та інших підозрюваних.

Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді відносно того, що підозрюваний ретельно приховував свою злочинну діяльність, імовірно вчинив особливо тяжкий злочин з прямим умислом, усвідомлював суспільну небезпеку вчиненого та не бажав свого викриття правоохоронними органами, відтак, перебуваючи на свободі може знищити, сховати або спотворити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також тим, що у вчиненні вказаного злочину приймали і інші невстановлені досудовим розслідуванням на даний час особи.

Окрім того, колегія суддів враховує ту обставину, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину у складі групи осіб, відповідно до клопотання слідчого вчиненого під керівництвом спіробітників спеціальних служб рф, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КК України.

Разом з тим, апеляційний суд також вважає доведеним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_9 намагався задовольнити свої фінансові потреби злочинним шляхом.

Апеляційний суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Апеляційний суд враховує посилання захисника відносно того, що ОСОБА_9 є школярем, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, його батьки мають стабільний дохід, однак зауважує, що зазначені обставини не є безумовними підставами для застосування менш суворого запобіжного заходу, більш того, вони не стали стримуючими факторами для підозрюваного.

Що стосується посилання захисника відносно того, що поняті, свідки та поняті вже допитані, апеляційний суд зауважує що зазначені особи підлягають безпосередньому допиту у суді, більш того, висновок про необхідність застосування відносно ОСОБА_9 найбільш суворого запобіжного заходу був зроблений виходячи із обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого, яка не заперечується стороною захисту та наявності ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КК України.

Окрім того, апеляційний суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Не вирішуючи питання про доведеність вини підозрюваного, апеляційний суд враховує фактичні обставини вчинення інкримінованого злочину, який імовірно вчинений під керівництвом спеціальних служб рф, в той час як на території України здійснюється відсіч збройної агресіїї рф, яка розв`язала повномасштабну війну в Україні, руйнує країну та вбиває її громадян.

Відтак, з огляду на викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним для досягнення потреб досудового розслідування та для забезпечення суспільного інтересу.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Більш того, запобіжний захід застосований до ОСОБА_9 на визначений строк, а питання доцільності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою буд перевірена слідчим суддею через нетривалий час в порядку, передбаченому ст. 194 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, тому ухвала слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_9 підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 176, 177, 182, 183, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2024, якою в межах к/п №0000187 від 16.05.2024 відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23.07.2024, без визначення застави - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4