Справа № 298/1750/23
Номер провадження 1-кс/298/100/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року смт. Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000089 від 15 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

ВСТАНОВИВ:

З вищевказаного клопотання вбачається, що в ході досудового розслідування встановлено, що група осіб незаконно переправляє через державний кордон України поза межами пунктів пропуску осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено до ЄРДР 15.06.2023 за № 0000089 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Так, 20.06.2024 підставі ухвали слідчого судді Великоберезнянського районного суду справа №298/1750/23 номер провадження 1-кс/298/91/24 було проведено обшук за місцем фактичного проживання гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено 4 пластмасові посвідки заповненні на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідка «Povolenikpobuty» № НОМЕР_1 , посвідка «Obcanskasevidcnce», № НОМЕР_2 . посвідка «Дозвіл па місцевий прикордонний рух», № НОМЕР_3 , та посвідка « ОСОБА_5 ».

Вищевказані посвідки заповнені на ім`я ОСОБА_4 , можуть містити відомості (інформацію), які можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час даного кримінального провадження та мають значення у даному провадженні речового доказу. З метою тимчасового позбавлення права, можливості відчужити, розпоряджатися та будь - яким чином їх використовувати та збереження речового доказу, на них у відповідності п.1 ч.2 ст. 170 КПК України необхідно накласти арешт.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та ефективного здійснення досудового розслідування, з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також зважаючи, що вилучені предмети є доказами вчинення даного кримінального правопорушення, необхідно накласти на них арешт.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд даного клопотання без її участі, в якій також зазначила, що клопотання підтримує та просить таке задовольнити.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши надані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 цього Кодексу у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з наданих матеріалів справи, в ході досудового розслідування встановлено, що група осіб незаконно переправляє через державний кордон України поза межами пунктів пропуску осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

Так, 20.06.2024 підставі ухвали слідчого судді Великоберезнянського районного суду справа №298/1750/23 номер провадження 1-кс/298/91/24 було проведено обшук за місцем фактичного проживання гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено 4 пластмасові посвідки заповненні на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідка «Povolenikpobuty» № НОМЕР_1 , посвідка «Obcanskasevidcnce», № НОМЕР_2 . посвідка «Дозвіл па місцевий прикордонний рух», № НОМЕР_3 , та посвідка «KartaRidice».

Також із даних матеріалів вбачається, що за вищевказаним фактом 15 червня 2023 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000089 від 15 червня 2023 року.

Зі змісту ч.2 ст.173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагороду за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що для повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування даного кримінального провадження мають значення вилучені під час обшуку вищевказані речі, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження таких та збереження речових доказів слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною на відчуження, користування та розпорядження на тимчасово вилучене в ході обшуку від 20 червня 2024 року майно, а саме: пластмасові посвідки заповнені на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка «Povolenikpobuty» № НОМЕР_1 , посвідка «Obcanskasevidcnce», № НОМЕР_2 . посвідка «Дозвіл па місцевий прикордонний рух», № НОМЕР_3 , та посвідка « ОСОБА_5 », які були вилучені за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На підставі ч.1 ст.174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Великоберезнянського районного суду ОСОБА_1