Провадження № 1-кп/344/359/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Вигода Долинського району Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, без освіти, непрацюючої, неодруженої, згідно ст. 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 126, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинила: відкрите викрадення чужого майна (грабіж) в умовах воєнного стану; умисне завдання удару, який завдав фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень; закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Кримінальні правопорушення вчинені за наступних обставин.

Так, 16.06.2022 року, близько 12 год. 37 хв., у ОСОБА_5 , яка перебувала на зупинці громадського транспорту "Ринок", що по вул. Дністровській в м.Івано-Франківську, де побачила ОСОБА_7 , яка очікувала на маршрутне таксі та на плечі якої знаходилась її наплічна сумка, виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які знаходились в кишені наплічної сумки ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 , в період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Закону України "Про затвердження Указу Президента України №341/2022 від 17.05.2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами, з метою незаконного збагачення, впритул підійшла до ОСОБА_7 та користуючись тим, що на зупинці громадського транспорту велике скупчення людей, таємно викрала з кишені наплічної сумки ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 7 000,00 грн.

В цей час ОСОБА_7 помітила протиправні дії ОСОБА_5 та намагаючись повернути власні кошти, схопила останню за руку. В свою чергу, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що її протиправні дії викриті, а викрадення чужого майна перестало бути таємним, не зважаючи на спроби потерпілої ОСОБА_7 повернути власні кошти, продовжувала утримувати їх у руці. Утримуючи руку ОСОБА_5 , ОСОБА_7 вдалось повернути частину своїх грошових коштів в розмірі 700 грн., вирвавши їх з рук останньої, після чого ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, маючи на меті завдання фізичного болю, користуючись тим, що потерпіла повернулась спиною, умисно нанесла один удар рукою в ділянку спини ОСОБА_7 , чим завдала останній фізичного болю та не спричинила тілесних ушкоджень.

В подальшому, ОСОБА_5 із викраденими грошовими коштами в розмірі 6 300,00 грн. місце злочину покинула, якими розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_7 майнову шкоду на вищевказану суму.

Окрім цього, 19.10.2022 року близько 13 год., на одній із зупинок громадського транспорту, ОСОБА_5 зайшла до маршрутного таксі №28 м.Івано-Франківська. Перебуваючи у салоні вказаного маршрутного таксі, у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки "iPhone", модель "11", який вона побачила в правій кишені куртки ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 під час дії воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України №2500-ІХ від 15.08.2022), діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами з метою незаконного збагачення, впритул підійшла до ОСОБА_8 та користуючись тим, що в салоні маршрутного таксу велике скупчення пасажирів, таємно викрала з правої кишені його куртки мобільний телефон марки "iPhone", модель "11" в корпусі білого кольору, вартість якого згідно висновку експерта становить 15 817 гривень.

Однак, ОСОБА_5 , вчинивши усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчила його з причин, які не залежали від її волі, оскільки ОСОБА_8 побачив в руках останньої власний мобільний телефон. Після цього ОСОБА_5 , усвідомлюючи що її дії викриті, повернула мобільний телефон ОСОБА_8 та при спробі покинути салон маршрутного таксі №28, була зупинена останнім.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 126, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України визнала повністю, та ствердила все вищенаведене, відповідно до викладеного. Пояснила, що вчиняла кримінальні правопорушення у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. Усвідомлює, що своїми діями вчиняла злочини, на даний час щиро розкаюється у вчиненому, критично оцінює свої вчинки, запевнила суд, що такого більше не повториться, просила суворо її не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченої ОСОБА_5 . При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) в умовах воєнного стану; за ч.1 ст. 126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень; за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Суд вважає дану кваліфікацію вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд, відповідно до вимог ст.65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до ст.12 КК України є кримінальним проступком та тяжкими злочинами, особу винної, зокрема те, що вона згідно ст. 89 КК України раніше не судима, на обліку в лікаря нарколога, психіатра не перебуває, молодий вік обвинуваченої, її стан здоров`я, здійснює догляд за матір`ю, яка перебуває в малорухливому стані та потребує допомоги, позитивно характеризується по місцю проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини, щире каяття обвинуваченої у вчиненому, сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відшкодування потерпілим матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи всі вищенаведені обставини, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної, обставини справи, думку прокурора, який просив призначити покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у вигляді штрафу, захисника, потерпілих, які претензій матеріального характеру до обвинуваченої не мають та просили суворо не карати, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому до неї можливо застосувати вимоги ч.1 ст.69 КК України, визначивши їй інше, більш м`яке основне покарання не зазначене в санкціях ч.4 ст. 186, ч.4 ст.185 КК України, а також в межах санкції ч.1 ст. 126 КК України у вигляді штрафу. Крім того, з врахуванням вимог ст.68 КК України визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України у вигляді штрафу, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_5 не обирався.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз у кримінальному провадженні покласти на обвинувачену.

На підставі викладеного, керуючись ч.15 ст. 615, ст.ст.373-375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 126, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст. 126 КК України - штраф в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - штраф в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень;

- за ч.4 ст.186 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - штраф в розмірі 6 000 (шість тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 (сто дві тисячі) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді штрафу в розмірі 6 000 (шести тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 (сто дві тисячі) гривень.

Речові докази:

- спецпакет №5676400, в якому містяться сліди пальців рук та дактилокарти; відеозапис за 16.06.2022 року, який збережено на оптичний диск, які постановами слідчого від 27.10.2022 року та 04.11.2022 року визнано речовими доказами - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки "iPhone" та прозорий силіконовий чохол, які постановою слідчого від 21.10.2022 року визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 - вважати повернутими за належністю.

Стягнути із ОСОБА_5 в дохід держави 2 265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 36 копійок процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз, з яких: 755,12 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/109-22/11250-ТВ від 27.10.2022 року; 1 510,24 грн. - судово-дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/109-22/11248-Д від 26.10.2022 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_9