Провадження № 11-сс/824/1482/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТРОФІНАНС» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 грудня 2023 року, якою залишено без задоволення скаргу представника ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТРОФІНАНС» - адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 29.11.2023 року, -

ВСТАНОВИЛА :

Згідно з ухвалою, до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга представника ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТРОФІНАНС» - адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 29.11.2023 року.

У вимогах даної скарги особа, що її подала, просила зобов`язати посадових осіб Державного бюро розслідувань внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо ймовірного вчинення службовими особами ГСУ НП України, ГУ НП в Одеській області, УСБУ в Одеській області кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні вказаної скарги.

В обґрунтуванні слідчий суддя послався на те, що за своїм змістом скарга не містить фактичних даних на підтвердження того, що заявником було подано повідомлення про злочин, яке містить достатні відомості про реальність конкретної події злочину із зазначенням конкретного часу, місця, способу, інші обставини вчинення злочину в розумінні ст.11 КК України. При цьому заява зводиться до незгоди з процесуальними діями слідчих під час проведення обшуку, з якими пов`язує вчинення злочину, без зазначення даних, що підтверджують фактичне існування даних про реальність конкретної події злочинів.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник заявника просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та зобов`язати службових осіб Державного бюро розслідувань внести за заявою від 01.12.2023, поданою адвокатом ОСОБА_6 , в інтересах ТОВ «ФК «ЦЕНТРОФІНАНС», відповідні відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей, надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Мотивуючи свої доводи щодо необхідності поновлення строку на апеляційне оскарження, представник заявника вказує, що 21.12.2023 року адвокат ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «ФК «ЦЕНТРОФІНАНС» звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою із вимогами скасувати ухвалу слідчого судді.

У вказаній скарзі зазначалось, що представник заявника під час постановлення оскаржуваної ухвали присутній не був, а ознайомився зі змістом такої з Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» 19.12.2023 року. Тому, відповідно до положень абз.2 ч.3 ст.395 КПК України, строк на подання апеляційної скарги для заявника пропущено не було та з клопотанням про поновлення строку з вказаної підстави він до суду не звернувся.

Однак, 13.01.2024 року з кабінету у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі адвокат ТОВ «ФК «ЦЕНТРОФІНАНС» стало відомо, що за результатами розгляду апеляційної скарги від 21.12.2023 року ухвалою від 11.01.2024 року її було повернуто заявнику з підстав закінчення строку апеляційного оскарження та не порушення апелянтом питання про поновлення цього строку. При цьому станом на 15.01.2023 року ані в системі Електронний суд, ані в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвали від 11.01.2024 року опубліковано не було, а з її змістом апелянт ознайомитись не зміг.

Проте, апелянт не погоджується з такою позицією суду та вважає, що ним було дотримано вимог чинного законодавства під час звернення зі скаргою 21.12.2023.

Щодо суті апеляційних вимог, представник заявника вказує, що заява про вчинення злочину стосувалась вчинення слідчими злочину, передбаченого ст.365 КК України.

Предметом розгляду по скарзі було лише встановлення наявності або відсутності права правоохоронного органу надати оцінку заяві та можливості прийняття рішення про внесення або невнесення відомостей до ЄРДР, оскільки питання обґрунтованості самої заяви не досліджувалось. Тому залишаючи скаргу без задоволення, слідчий суддя самостійно не перевірив обґрунтованість заяви про вчинення кримінального правопорушення та фактів, що у ній викладені, фактично легалізував бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР, хоча законом не передбачено ані безпосередньо можливості органу залишити заяву без розгляду без прийняття будь-якого рішення, ані критеріїв, згідно яких слідчий або прокурор можуть прийняти таке рішення.

Це відповідає також і висновкам Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 у справі №818/15/18, де зазначено, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст.303 КПК, слідчий суддя з`ясовує обставини і мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, та вирішує питання про наявність чи відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, у разі, якщо суд підтримує думку про наявність права слідчого або прокурора приймати рішення по внесенню або невнесенню відомостей до ЄРДР за заявою, він був зобов`язаний самостійно дослідити таку заяву і на підставі цього прийти до висновку про правомірність або неправомірність дій правоохоронного органу. Нездійснення перевірки змісту заяви за таких обставин фактично позбавляє сенсу оскарження дій слідчого, прокурора за ст.303 КПК України у такій категорії справ.

Представник заявника ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду провадження, у судове засідання не з`явився.

За таких обставин, апеляційний суд враховує вимоги ч.2 ст.422, ст.318 КПК України щодо строків апеляційного перегляду, необов`язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомленого апелянта, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника заявника.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За змістом ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу слідчого судді було постановлено 15.12.2023 року у відсутності представника заявника - адвоката ОСОБА_6 , про дату та час вказаного судового засідання він був повідомлений належним чином. Отже строк на апеляційне оскарження належить відраховувати з дня оголошення ухвали слідчого судді.

Копію оскаржуваної ухвали слідчого судді було надіслано адвокату ОСОБА_6 на електронну адресу 21.12.2023, тобто фактично вже після закінчення строку на апеляційне оскарження.

В цей же день, 21.12.2023 року, адвокат ОСОБА_6 направив до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу.

Проте, вказана апеляційна скарга ухвалою Київського апеляційного суду від 11 січня 2024 року була повернута адвокату ОСОБА_6 , оскільки була подана з пропуском строку на апеляційне оскарження і апелянт не заявляв клопотання про його поновлення.

15.01.2024 року адвокат ОСОБА_6 повторно звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційної скаргою та просив поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Враховуючи те, що апелянт після ознайомлення з мотивами прийнятого оскаржуваного судового рішення в найкоротший строк звернувся з апеляційної скаргою та після її повернення не зволікав з повторним зверненням до суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача та прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, зі змісту положень ст.ст. 303, 307 КПК України слідує, що за наслідками розгляду скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчий суддя може відмовити у задоволенні такої скарги, перевіривши її доводи у відповідності до норм закону, зокрема надавши попередню оцінку змісту заяви на предмет викладення в ній інформації саме про кримінальне правопорушення.

Разом з тим, як вбачається з наданих суду матеріалів, слідчий суддя під час розгляду скарги вказаних вимог закону не дотримався.

Як вбачається з матеріалів провадження, скаргу представником заявника ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТРОФІНАНС» - адвокатом ОСОБА_6 було подано через підсистему «Електронний суд» та в додатках до неї також долучено заяву про вчинення злочину та докази її відправки електронною поштою.

Однак в матеріалах провадження вказана заява про вчинення злочину відсутня, а отже під час розгляду скарги вона не досліджувалась слідчим суддею.

З огляду на вказане, висновки слідчого судді про те, що за своїм змістом скарга не містить фактичних даних на підтвердження того, що заявником було подано повідомлення про злочин, яке містить достатні відомості про реальність конкретної події злочину, є передчасними та необґрунтованими.

Таким чином, вищенаведені обставини дають підстави вважати, що, відмовляючи в задоволені скарги представника ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТРОФІНАНС» - адвоката ОСОБА_6 , слідчий суддя належним чином не перевірив доводи цієї скарги щодо обґрунтованості викладених у ній доводів про бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто не перевірив подану скаргу на предмет тих обставин, які, відповідно до вимог КПК України, дають підстави для відмови у її задоволенні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 грудня 2023 року постановлена з порушенням положень ст.ст.303, 307 КПК України, а тому підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404 ,405 ,407, 419 ,422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТРОФІНАНС» - адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 15 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТРОФІНАНС» - адвоката ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 грудня 2023 року, якою залишено без задоволення скаргу представника ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТРОФІНАНС» - адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 29.11.2023 року - скасувати.

Призначити новий розгляд скарги слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: