Справа № 455/37/17
Провадження № 1-кп/452/41/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000568 від 22.07.2016 р. за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воютичі, Самбірського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, раніше судимого 16.05.2016 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 121, 69 КК України на 5 років позбавлення волі,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , 22.07.2016 року приблизно о 06 годині, перебуваючи у житловому будинку гр. ОСОБА_5 , що у АДРЕСА_2 та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно, шляхом вільного доступу викрав з приміщення літньої кухні вище вказаного будинковолодіння, гроші в сумі 1500 грн., які належали ОСОБА_6 а з приміщення спальні цього будинку, гроші в сумі 7600 грн, 1700 польських злотих, що еквівалентно 10635 грн., та дві обручки виготовлені із золота загальною вартістю 10 000 грн., мобільний телефон марки Нокіа С-3, вартістю відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №9/531 від02.11.2016 року, 480 грн., які належали ОСОБА_5 , тим самим заподіяв потерпілим матеріальної шкоди на зазначені суми.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та повністю підтвердив обставини, викладені в обвинуваченні, однак згідно ст.63 Конституції України відмовився давати показання у кримінальному провадженні.

Враховуючи повне підтвердження обвинуваченим фактичних обставин вчинення ним інкримінованого йому злочину, а також те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні (крадіжці) чужого майна, а тому кваліфікація його дій за ч.1 ст.185 КК України є вірною.

При обранні міри та виду покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, скоїв нетяжкий злочин, по місцю проживання характеризується позитивно.

Як обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття обвинуваченого у скоєному, часткове повернення потерпілому ОСОБА_5 викраденого майна.

За таких обставин суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання, з врахуванням вимог ст. 5 КК України, у виді обмеження волі.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Оскільки вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.05.2016 року ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст.121,69 КК України на 5 років позбавлення волі, покарання йому слід обрати за правилами ст.ст.71,72 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 слід залишити без розгляду у відповідності з поданою ним заявою.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертиз в сумі 351 грн. 84 коп. - слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави.

Керуючись ст.ст. 5, 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання - 2 (два) роки обмеження волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 71, п.п. б) п. 1) ч. 1 ст. 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.05.2016 року і переведення менш суворого виду покарання в більш суворий вид, виходячи із співвідношення, що одному дню розбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 17 березня 2021 року початку терміну відбуття покарання за попереднім вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.05.2016 року.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 - залишити без розгляду.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки «Нокіа С3-01», сріблястого кольору вважати повернутим законному власнику ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 в користь Держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 351 (триста п`ятдесят одну) грн. 84 коп.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд протягом 30 днів з часу проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Суддя