ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2147/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/52/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючої - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

з участю

власника майна - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в рамках судового провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 січня 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна.

Накладено арешт на майно, а саме:

1 (одне) посадове посвідчення видане на ім`я ОСОБА_8 від 23.10.2022 із присутнім написом «Держава українського народу - республіка Україна, орган місцевого самоврядування»;

1 (одну) книжечку типу «паспорт» волевиявлення людини № НОМЕР_3 республіки Україна видану на ім`я ОСОБА_9 ;

1 (один) військовий квиток Military ID № НОМЕР_1 республіки Україна виданий на ім`я ОСОБА_10 ;

1 (одне) службове посвідчення державної установи республіки Україна, Національної служби правопорядку видане на ім`я ОСОБА_10 ;

1 (одне) посвідчення № 12/21 від 20.01.2021 видане на ім`я ОСОБА_10 Тернопільської міської ради, Тернопільське міське громадське формування «Охорона порядку»;

1 (один) членський квиток № НОМЕР_2 від 02.07.2021 громадської організації «Стоп корупції» виданий на ім`я ОСОБА_10 ;

1 (одне) посвідчення № 21 громадської організації товариства «Міщанське братство» у м. Тернопіль видане на ім`я ОСОБА_10 ;

1 (одну) урочисту присягу депутата на вірність українському народові на 2 арк;

1 (одну) інструкцію як самостійно створити орган місцевого самоврядування республік України на 2 арк;

1 (одне) рішення І сесії відповідно до протоколу № 1 -У-Р від 22.01.2023 на 2 арк; 1 (одне) рішення II сесії відповідно до протоколу № 2-У-Р від 02.04.2023 на 2 арк;

1 (один) Закон України «Про державний символ України, Суверенна держава українського народу - республіки України» на 2 арк;

1 (один) Закон України «Про облік національних багатств України через єдину національну систему моніторингу, суверенної держави українського народу -республіки Україна» на 1 арк;

1 (одну) постанову № 2-ВРУ/0623 від 16.06.2023 на 1 арк;

1 (один) Закон України «Про національне військо України» від 16.06.2023 на 1 арк;

1 (одну) постанову № 1-ВРУ/0623 від 16.06.2023 на 1 арк;

1 (одну) постанову № 4-КСУ/0603 від 16.06.2023 на 1 арк;

1 (один) Закон України «Про затвердження територіальних кордонів України» від 16.06.2023;

1 (одне) роз`яснення щодо статусу посадової особи на 1 арк;

1 (одну) інструкцію по мобілізації до лав Національної служби правопорядку на 1 арк; 1 (один) додаток № 1 до наказу № 01-ЗС від 14.09.2021 на 1 арк; 1 (один) додаток № 2 до наказу № 01-ЗС від 14.09.2021 на 1 арк;

1 (одну) урочисту присягу на вірність українському народові видану на ім`я ОСОБА_8 на 1 арк;

1 (одну) заяву про добровольчу мобілізацію до лав Національної служби правопорядку від 27.07.2023 на 1 арк;

1 (одну) урочисту присягу на вірність українському народові видану на ім`я ОСОБА_11 від 28.08.2023 на 1 арк;

1 (одну) заяву про добровольчу мобілізацію до лав ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.08.2023 на 1 арк;

1 (одну) урочисту присяга на вірність українському народові видану на ім`я ОСОБА_12 від 04.01.2024 на 1 арк;

1 (одну) заяву про добровольчу мобілізацію до лав ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.01.2023 на 1 арк;

1 (одну) урочисту присяга на вірність українському народові видану на ім`я ОСОБА_13 від 03.01.2024 на 1 арк;

1 (одну) заяву про добровольчу мобілізацію до лав ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.01.2024 на 1 арк;

1 (одну) урочисту присягу на вірність українському народові видану на ім`я ОСОБА_14 від 10.01.2024 на 1 арк;

1 (одну) заяву про добровольчу мобілізацію до лав ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.01.2024 на 1 арк;

1 (одну) урочисту присягу на вірність українському народові видану на ім`я ОСОБА_15 від 17.09.2023 на 1 арк;

1 (одну) заяву про добровольчу мобілізацію до лав ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.09.2023 на 1 арк.

В апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді та повернути йому вилучене майно.

Вказані вимоги мотивує тим, що арешт на майно накладено незаконно, оскільки злочин щодо нього сфабриковано, жодних владних повноважень він не присвоював та не здійснював підробки документів.

Зазначає, що під час обшуку йому не надали можливості скористатися правовою допомогою адвоката через відсутність договору із захисником.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта, який підтримав подану апеляційну скаргу і, з мотивів викладених у ній, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт на майно, дослідивши матеріали судового провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000814 від 07.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 353 та частиною третьою статті 358 КК України, за фактами привласнення ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , владних повноважень органу місцевого самоврядування, вчинення від його імені дій та створення ним спільно із іншими особами альтернативного органу місцевого самоврядування - «Рада територіальних громад м. Тернополя» з метою реалізації присвоєних владних повноважень.

Задовольняючи клопотання прокурора та накладаючи арешт на майно вказане у клопотанні, слідчий суддя виходив з того, що дане майно має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, в подальшому може бути використане як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, з метою забезпечення його збереження та запобігання можливих ризиків щодо його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, для забезпечення повноти та всебічності розслідування кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно клопотання, метою даного арешту слідчим вказано, що такий необхідний для збереження речових доказів, тобто що встановлено п.1 ч.2 ст.170 КПК України, оскільки іншим чином неможливо отримати доступ до вказаного майна для проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій, а також з метою недопущення спотворення речового доказу або його відчуження.

Вирішуючи вказане клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя виходив з того, що воно необхідне для збереження речового доказу, майна, щодо якого є достатні підстави вважати, що є ризик його відчуження або спотворення.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1.збереження речових доказів; 2. спеціальної конфіскації; 3.конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4.відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до змісту ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Так, ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається з постанови слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_17 від 23.01.2024 року вилучене майно в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 у приміщенні кв. АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді від 10.01.2024 року визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Також, твердження апелянта, що вказане майно не підлягає арешту, оскільки йому не пред`явлено підозру у вчиненні правопорушення, апеляційний суд визнає безпідставним, оскільки у випадку, передбаченому ч.3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що має місце у даному випадку.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слід зауважити, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження, заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування по суті вірної ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що слідчим суддею в даному випадку не було допущено порушень вимог кримінального процесуального закону щодо порядку розгляду клопотання про арешт майна, про які стверджує апелянт.

Враховуючи усе вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляцію власника майна ОСОБА_6 - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170-172, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 січня 2024 року - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді