Провадження № 11-кп/991/65/24
Головуюча суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

27 березня 2024 року м. Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали апеляційної скарг и обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 18.03.2024, якою частково задоволено клопотання ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000434 від 26.06.2017,

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Вищого антикорупційного суду перебувають матеріали кримінального провадження № 0000434 від 26.06.2017 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 369 Кримінального кодексу України.

У вказаному кримінальному провадженні, 18.03.2024 Вищий антикорупційний суд своєю ухвалою частково задовольним клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів та надав відповідний доступ.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з апеляційною скаргою.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження з таких підстав.

Стаття 392 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) закріплює вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному поряду, а саме: вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом; а також ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Частиною другою наведеної вище статті передбачено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Аналіз вищевказаних положень чинного кримінального процесуального закону дозволяє дійти висновку, щ оскарження ухвали постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції за результатами розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів не передбачено.

Таким чином, суддя доходить висновку, що оскаржувана ОСОБА_3 ухвала суду першої інстанції від 18.03.2024 не може бути предметом окремого апеляційного оскарження. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за наслідком розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

З урахуванням вищенаведеного, суддя доходить висновку про відсутність законних підстав для прийняття до апеляційного розгляду апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_3 , а тому у відкритті провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. 284, 392, 399, 418, 419, 532 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 18.03.2024, якою частково задоволено клопотання ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000434 від 26.06.2017.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_2