Справа № 351/240/24
Номер провадження №1-кп/351/99/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Неполоківці Кіцмансьського району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, різноробочого, згідно ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст. 164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх дітей, що перебувають на їх утриманні, за наступних обставин.

Так, 29.04.2014 Снятинським районним судом Івано-Франківської області ухвалено рішення у цивільній справі № 351/638/14-ц про стягнення із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 аліментів на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в сумі 600 гривень, до досягнення дитиною повноліття.

Також, 18 лютого 2020 року Снятинським районним судом Івано-Франківської області ухвалено рішення у цивільній справі №351/2786/19 про збільшення розміру аліментів, які стягуються із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 29.04.2014, із 600 грн. щомісячно до 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Даний виконавчий лист потерпілою звернуто до Снятинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) для здійснення примусового виконання рішення суду. Старшим державним виконавцем Снятинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) ОСОБА_10 на підставі заяви ОСОБА_6 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, про що повідомлено сторони виконавчого провадження.

Після відкриття вищезазначеного виконавчого провадження ОСОБА_4 , знаючи про те, що він зобов`язаний сплачувати аліменти згідно рішення суду, знаючи про наявність заборгованості щодо сплати аліментів та про кримінальну відповідальність за ухилення від їх сплати, починаючи з 20.03.2020 жодних дій щодо сплати аліментів не вчиняв, в результаті чого, станом на 01.01.2024 заборгованість зі сплати аліментів склала 103 786,60 грн.

Тим самим, в порушення ст. 51 Конституції України, де закріплено обов`язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття, а також ст.ст. 150, 155 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» ОСОБА_4 , знаючи про необхідність сплати аліментів на утримання дитини, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своєї бездіяльності, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи ухилитись від сплати аліментів та утримання неповнолітньої дитини, не сплачував їх та допустив заборгованість в загальному розмірі 103 786,60 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав. Пояснив, що проживає в с. Красноставці Коломийського району разом із співмешканкою, з якою мають ще трьох малолітніх дітей. Визнає, що не сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак, зараз працевлаштувався та обіцяє в подальшому сплачувати аліменти на його утримання. Зазначив, що раніше намагався знайти роботу, однак не зміг, дитиною не цікавився, був позбавлений батьківських прав. Аліменти не сплачував з 2014р., сплатив тільки в лютому 400 грн., а потім ще 1200 грн.. Раніше був судимий. Просив суворо не карати.

Захисник в судовому засіданні пояснив, що обвинуваченим ОСОБА_4 було також сплачено суму аліментів на утримання сина в розмірі 1000 грн. та 11 000 грн..

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений на даний час сплачує аліменти, просила суворо його покарати.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, пересвідчився у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм про позбавлення права оскарження обставини, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку. Таким чином, суд визнав недоцільним дослідження доказів кримінального провадження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечували учасники судового провадження.

Оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального проступку в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Тому дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст. 164 КК України, оскільки він вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є проступком, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який нейтрально характеризуєтьс за місцем проживання, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває.

До пом`якшуючих вину обставин обвинуваченого суд відносить щиросердечне розкаяння у вчиненому.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого, встановлено, що він на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не знаходиться, нейтрально характеризується за місцем проживання, згідно висновку органу пробації, у нього високий ризик вчинення повторного правопорушення та середній рівень небезпеки, який він становить для суспільства, а також, враховуючи інші обставини, з врахуванням ч.1 ст. 5 КК України, відповідно до якої закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість, суд вважає за можливе обрати обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді пробаційного нагляду з покладенням на нього відповідних обов`язків.

На думку суду такепокарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного та відповідатиме меті, визначеній у ст. 50 КК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 371, 373- 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді одного року пробаційного нагляду з покладенням на нього таких обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази: копії виконавчого провадження стосовно ОСОБА_4 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_11