Справа № 375/1612/23
Провадження № 1-кп/375/25/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду смт. Рокитне клопотання прокурора Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Рокитнянського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч. 2 ст. 121 КК України.

Вищевказане кримінальне провадження перебувало у провадженні судді ОСОБА_6 .

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2024 визначено головуючого суддю ОСОБА_1

16 лютого 2024 року до суду надійшло клопотання прокурора Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначав, що 12.12.2023 ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. З метою запобігання ризикам, передбаченим п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України просив обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді у вигляді цілодобового домашнього арешту та заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 . На думку прокурора, вказані ним ризики не зменшилися та не перестали існувати.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, просили суд встановити домашній арешт у певний час доби для того, щоб він зміг працювати та утримувати сім`ю, з 21.00 години до 06.00 години ранку наступного дня.

Суд, вислухавши пояснення прокурора, обвинуваченого та захисника, дослідивши окремі матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

У провадженні Рокитнянського районного суду Київської області з 04.10.2024 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч. 2 ст. 121 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 17.10.2023 закінчено підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду, розгляд справи неодноразово відкладався.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2024 визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 30.01.2024 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, прийнято до провадження головуючою суддею, призначено підготовче судове засідання.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що на теперішній час продовжують існувати ризики, що визначені у частині першій статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме обвинувачений може:

1) переховуватись від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачуєтсья у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавленні волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого до втечі;

2) незаконно впливати на потерпілих свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_4 , буде намагатися встановити дані свідків, які вказують на причетність його до вчинення кримінального правопорушення, задля незаконного впливу на них з метою реабілітації себе як злочинця. ОСОБА_4 може впливати на свідків шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності;

3) вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_4 обвинувачуєтсья у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, а також враховуючи відсутність будь-яких моральних принципів, про що свідчить характер та спосіб вчинення даного злочину, тому наявний ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, в тому числі стосовно свідків даного злочину шляхом незаконного впливу на них з метою викривлення події злочину та реабілітації себе як злочинця.

Окрім цього, ОСОБА_4 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за злочини, скоєні у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на наявність вказаних у клопотанні ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили клопотання прокурора задовольнити частково, обравши обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, оскільки перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом обвинувачений позбавлений будь-яких засобів для існування, не може забезпечувати та утримувати себе, тому просили клопотання задовольнити частково. Також пояснив, що свідки є його сусідами, але за весь час перебування під домашнім арештом, навіть маючи можливість спілкуватися з ними, обвинувачений жодним чином не намагався незаконно впливати на потерпілу чи свідків. Вважає, що домашній арешт в певний час доби дозволить виконати йому всі встановлені судом обов`язки та забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, допитавши підозрюваного, суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 7 Кримінального процесуального кодексу України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (стаття 22 цього Кодексу ) та диспозитивність (стаття 26 цього Кодексу ).

Частина третя статті 315 Кримінального процесуального кодексу України встановлює порядок розгляду судом клопотань про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження на підготовчому судовому засіданні на підставі правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу .

Водночас, частиною п`ятою статті 132 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу , і на які вказує прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина перша статті 194 Кримінального процесуального кодексу України ).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У клопотанні прокурором наведено обставини, які вказують на існування заявлених ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а в судовому засіданні прокурором доведено наявність викладених у клопотанні обставин.

Суддя повністю погоджується з наведеними вище доводами прокурора, що на час розгляду клопотання існує високий ступінь ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років. Також суд погоджується, що на даний час у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_4 мають місце певні ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, які дають підстави стверджувати, що обвинувачений може переховуватися від суду.

Таким чином, судом встановлена актуальність існування ризику можливого переховування обвинуваченого від суду, що обумовлює необхідність застосування запобіжного заходу.

Наявність такого ризику як ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків на даному етапі, зважаючи на те, що кримінальне провадження триває з 2023 року, з пояснень обвинуваченого потерпіла та свідки є його сусідами, на думку суду, не є актуальними.

Існування такого ризику як вчинення іншого кримінального правопорушення теоретично присутнє за припущенням завжди. Проте матеріали справи не містять доказів на підтвердження такого ризику, а саме, що обвинувачений протягом періоду досудового розслідування у даному провадженні чи під час судового розгляду матеріалів кримінального провадження вчиняв чи намагався вчиняти, підозрюється чи звинувачується у вчиненні інших кримінальних чи адміністративних правопорушень. Отже такий ризик не є доведеним.

Зважаючи на наявність певних ризиків, суд погоджується з думкою прокурора, що відносно обвинуваченого має бути застосований такий запобіжний захід як домашній арешт.

Обираючи режим перебування обвинуваченого під домашнім арештом, суд ураховує пояснення обвинуваченого щодо необхідності отримання хоча б мінімального доходу, що в умовах цілодобового домашнього арешту є майже неможливим або ускладнюється.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що відповідно до його практики домашній арешт, з огляду на його рівень і напруженість, вважається позбавленням свободи у розумінні ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, п. 138 у рішенні від 09.12.2019 «Корбан проти України, заява № 26744/16).

Отже, суд уважає за можливе встановити домашній арешт у певний період доби, що відповідає положенням ч. 1 ст. 181 КПК України та дозволить обвинуваченому працювати та мати певний дохід для забезпечення власної життєдіяльності, а також такий запобіжний захід має забезпечити, на думку суду, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігання ризикам, які суд визнав доведеними.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання прокурора.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 132, 176-178, 181, 193, 194, 196, 205, 315, 369-372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без електронних засобів контролю в певний час доби строком на два місяці до 16 квітня 2024 року включно, заборонивши обвинуваченому ОСОБА_4 з 21.00 години до 06.00 години наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності з`являтися за викликом до прокурора або суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язкі, а саме:

1) прибувати до прокурора, суду за першим викликом;

2) не відлучатися за межі визначеного місця проживання без дозволу прокурора або суду;

3) утримуватися від будь-якого спілкування із свідками та потерпілими по справі.

Визначити строк дії ухвали до 16.04.2024 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до частини п`ятої статті 181 Кримінального процесуального кодексу України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покладені обов`язки довести до відома обвинуваченого та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ознайомити та вручити обвинуваченому під розписку копію ухвали негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора та ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1