Справа № 357/6226/24
У Х В А Л А

08 травня 2024 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 представника користувача майна ОСОБА_4 - ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження № 0001590, відомості про яке 28 квітня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,-

У С Т А Н О В И В:

29.04.2024 до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження № 0001590, відомості про яке 28 квітня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, 27.04.2024 близько 13 год. 52 хв. на 78 км автодороги М-05 «Київ-Одеса» неподалік КПП в смугах руху в напрямку м. Київ, що в межах: Київська обл., Білоцерківського району, водій автомобіля «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає: АДРЕСА_1 ) не врахувала безпечної дистанції та швидкості руху в наслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Renault Kerax» НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживає: АДРЕСА_2 ), працює водієм ТОВ «Чепеліївське», який рухався в напрямку м. Київ та здійснював виїзд з другорядної дороги, внаслідок пригоди пасажирка автомобіля «Volkswagen Touareg» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала травми у вигляді перелому лівої ноги, забійна різа рана голови ЗЧМ СГМ та госпіталізована до Білоцерківської МЛ № №2. Водії освідовані тверезі. За даним фактом 28.04.2024 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001590, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 встановлено, що власником автомобіля марки Volkswagen Touareg реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_8 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . 28.04.2024 вказаний автомобіль по кримінальному провадженні визнаний речовим доказом.

В судовому засіданні прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 клопотання підтримав та уточнив свої вимоги, та просив накласти арешт із забороною відчуження транспортного засобу.

Володілець вилученого майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, до суду направила заяву про розгляд справи без її участі, проти накладання арешту заперечує.

Представник користувача майна адвокат ОСОБА_5 проти накладення арешту на вище зазначене майно категорично заперечувала.

Від ОСОБА_9 до суду надійшла заява в якій зазначає, що проти накладення арешту категорично заперечує, зазначила, що ушкодження вона отримала вдома, а не внаслідок вище зазначеного ДТП.

Від власника майна ОСОБА_8 до суду надійшла заява, в якій остання зазначає, що проти накладення арешту заперечує та просить розгляд справи проводити без її участі, за сімейними обставинами.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вислухавши доводи учасників по даному клопотанню, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Так, слідчим відділом Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню за №0001590, відомості про яке 28 квітня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого від 28.04.2024, згідно з вимогами ст. 98 КПК України автомобіль марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки останній є предметом кримінально протиправних дій та може бути використаний, як доказ фактів та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того в судовому засіданні прокурором доведено, що метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення перетворення і відчуження, у відповідності до ст. 170 КПК України, необхідно накласти арешт майна на автомобіль марки Volkswagen Touareg реєстраційний номер НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями утвореними в ході досліджуваного ДТП, який був вилучений слідчим в ході огляду місця події проведеного 27.04.2024. На даний час по кримінальному провадженні необхідно призначити інженерно-технічну експертизу з метою встановлення технічного стану автомобіля марки Volkswagen Touareg реєстраційний номер НОМЕР_1 , і використати його при проведенні слідчого експерименту. В свою чергу, повернення даного автомобіля може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення або псування, та у подальшому унеможливить їх використання як речового доказу у кримінальному провадженні, унеможливить проведення необхідних судових експертиз з ними, в тому числі інженерно-технічних експертиз та слідчого експерименту.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст. 368 КПК).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні. підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Надані до суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної чи юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що уточнене клопотання прокурора про накладення арешту, підлягає задоволенню.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 98, п. 3, п. 1, п 4 ч. 2 ст. 167, 170,175, 309, 371, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, для арешту тимчасово вилученого майна,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження № 0001590, відомості про яке 28 квітня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 27.04.2024 під час огляду місця події в ході огляду автомобіля марки «Volkswagen Touareg» реєстраційний номер НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями, які могли виникнути внаслідок ДТП, власником якого є ОСОБА_8 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 із забороною відчуження даного транспортного засобу.

Автомобіль марки «Volkswagen Touareg» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_8 .

Копію ухвали негайно вручити прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 для виконання та володільцю майна ОСОБА_4 для відома.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя:ОСОБА_10