"08" травня 2024 р. Справа № 363/1199/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 ,

клопотання захисника про зменшення розміру застави,

встановив:

11.03.2024 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч.3 ст.313, ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 317 КК України.

У підготовчому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування посилається, що продовжують існувати ризики переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив клопотання прокурора, просив зменшити заставу, враховуючи його майновий стан, у нього є міцні соціальні зв`язки, має матір та дружину, ризик знищення речових доказів не доведений прокурором, бажає мобілізуватись добровільно до лав ЗСУ.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 просив відмовити у клопотанні прокурора, ризики не підтверджені прокурором, спроб втечі обвинуваченого доказами не підтверджені, прокурор підтримуючи клопотання про продовження запобіжного заходу порушує загальні засади КПК щодо презумпції невинуватості. Також заявив усне клопотання щодо зменшення розміру застави, оскільки враховуючи майновий стан ОСОБА_4 встановлена сума застави є вкрай великою.

Суд, заслухавши учасників судового провадження дійшов наступного.

Згідно ст. 315 КПК України під час підготовчого розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Заявлене прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу відповідає вимогам КПК України, вручене обвинуваченому та його захиснику.

Відповідно до ст. 194 КПК України підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження визначено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд, враховуючи наявність відомостей, викладених в реєстрі матеріалів досудового розслідування, у вчиненні інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за ознаками ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч.3 ст.313, ч.2 ст. 317 КК України, визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для продовження щодо нього запобіжного заходу.

Ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, можуть бути покладені в основу рішення суду про застосування чи продовження строку запобіжного заходу лише у випадку, коли такі ризики мають реальний та явний характер, існують або продовжують існувати в об`єктивній дійсності та на них вказують наявні у матеріалах справи докази.

Щодо наявності ризику, передбаченого.1 ч.1 ст. 177 КПК України, переховування від суду, суд враховує, що така обставина як тяжкість і характер злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та суворість можливого покарання і пов`язані із цим негативні наслідки, можуть бути передумовами можливого ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від суду. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за особливо тяжкий злочин у найближчій перспективі свідчить про існування вказаного ризику.

Щодо ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні суд враховує передбачену ст. ст. 224, 352, 353 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, експертами, спеціалістами у кримінальному провадженні, а саме після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків, експертів, спеціалістів існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, експертів, спеціалістів та дослідження їх судом. В суді свідки, експерти, спеціалісти не допитані. Вказана обставина приводить до переконання суду щодо наявності ризику впливу на свідків, експертів, спеціалістів.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що обвинувачений не працевлаштований, займався виготовленням та зберіганням з метою збуту психотропних та особливо небезпечних психотропних речовин у особливо великих розмірах в період, коли в країні оголошено військовий стан, що свідчить про зухвалість дій обвинуваченого, направлених на вчинення кримінальних правопорушень, що свідчить, у разі обрання останньому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, можливість продовження злочинної діяльності.

Встановлені судом ризики, а саме: можливості переховуватись від суду, впливати на свідків, експертів, спеціалістів, вчинення іншого кримінального правопорушення є обґрунтованим, обвинувачений без застосування до нього запобіжного заходу зможе переховуватися від суду, розуміючи, що йому загрожує реальний термін покарання, перебуваючи на волі зможе залишити місце проживання, може вплинути на свідків, експертів, спеціалістів, які ще не допитані, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення з метою отримання доходу для існування. Прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Наведені судом ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який. Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.

Перевіряючи наявність законних підстав щодо можливості продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінюючи в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставинами його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 одружений, немає неповнолітніх дітей, не перебуває на обліку у лікарів за станом здоров`я, інвалідом не являється, вперше притягується до кримінальної відповідальності, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, вважає можливим продовжити ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, що забезпечить належну його процесуальну поведінку.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про зменшення розміру заставиє необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що 18 грудня 20223 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_4 визначено заставу в розмірі 5368000 грн. Розмір застави визначався слідчим суддею виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану, та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, тобто з урахуванням приписів ч.4 ст.182 КПК України. Застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід із можливістю внесення застави, за ухвалою суду зменшувався розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу до 536800 грн.

Застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується та накладає відповідні зобов`язання не тільки на обвинуваченого.

Захисник, обґрунтовуючи клопотання посилається на те, що зазначений розмір застави, є непомірним для обвинуваченого, враховуючи його життєві обставини, що на цей час працює лише його дружина, не має можливості внести застави у визначеном судом розмірі.

На думку суду, враховуючи, що застава забезпечує дієвість кримінального провадження, що обумовлюється забезпеченням виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, та суду не надано переконливих доказів щодо матеріального стану обвинуваченого, рівня його доходів та неможливості внесення у розмірі визначеному рішенням суду, відсутні підстави для зміни вже застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу, а відтак, саме такий запобіжний захід є достатньо дієвим. Стороною захисту не наведено обставин, які можуть слугувати підставою для зміни запобіжного заходу, а саме у зменшенні розміру застави.

Керуючись ст. ст. 315,182, 369,372,392 КПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про зменшення розміру застави відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала діє протягом шістдесяти днів, строк якої закінчується 06.07.2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 13 травня 2024 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1