ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3587/22 Номер провадження 11-кп/814/686/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000360 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_7 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 06 квітня 2023 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Недригайлів Сумської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.

Початком строку відбування покарання визначено 06 квітня 2023 року.

Зараховано у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 11 квітня 2022 року по 06 квітня 2023 року.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

11.04.2022, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи на балконі своєї квартири АДРЕСА_2 , розпочав словесний конфлікт із сусідкою ОСОБА_9 , яка в цей час перебувала на подвір`ї, у ході якого образив її нецензурною лайкою. Почувши це, працівники КП «КВБО» ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зробили йому зауваження.

У відповідь на це ОСОБА_8 вийшов на подвір`я з квартири, маючи при собі сумку, в яку поклав кухонний ніж, загорнутий в папір та біля під`їзду розпочав словесний конфлікт з ОСОБА_10 , який вдарив обвинуваченого рукою в груди, а ОСОБА_8 у відповідь наніс ОСОБА_10 удар рукою в голову та почав утікати в напрямку вулиці Танкопія в м. Харкові. У цей час ОСОБА_10 та ОСОБА_11 почали його переслідувати.

Далі, ОСОБА_8 , перебуваючи на АДРЕСА_3 , на грунті виниклих неприязнених відносин, наніс ОСОБА_10 , який у цей час наблизився до нього, кухонним ножем удар в праву частину черевної порожнини, спричинивши потерпілому тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини.

До початку апеляційного розгляду прокурор відмовився від поданої ним апеляційної скарги.

У апеляційні скарзі обвинувачений з урахуванням змін просить скасувати вирок просить закрити кримінальне провадження у зв?язку з відсутністю в його діях складу злочину, оскільки він спричинив тілесні ушкодження потерпілому, перебуваючи у стані необхідної оборони при нападі на нього групи осіб.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що у нього був відсутній умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, а його дії були направлені на захист власного життя під час нападу на нього групи осіб.

Зазначає, що не висловлювався нецензурною лайкою в бік сусідки ОСОБА_9 , а ОСОБА_12 наніс йому першим удар на подвір?ї.

Просить звернути увагу, що в сумці, де лежав ніж, знаходилися також інші предмети.

У апеляційні скарзі захисник з урахуванням змін наводить аналогічні вимоги.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора, обвинуваченого та його захисника в підтримку поданих ними апеляційних скарг, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за обставин, викладених у вироку, та кваліфікація його дій є правильними і ґрунтуються на належних та допустимих доказах, що були безпосередньо досліджені в суді першої інстанції та отримали належну оцінку.

У судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав та зазначив, що тілесні ушкодження ОСОБА_10 наніс кухонним ножем, який взяв із собою для побутових потреб, йдучи у магазин. Вказав, що на момент нанесення удару знаходився у стані необхідної оборони, захищаючись від нападу ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , які перебували в стані алкогольного сп?яніння, вели себе агресивно та намагалися спричинити обвинуваченому тілесні ушкодження. При цьому зазначив, що, втікаючи від ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , він упав та пошкодив коліно, у результаті чого також не міг захистити себе, тому, відчувши небезпеку своєму життю та здоров?ю, він узяв до рук ніж та почав хаотично розмахувати ним, у ході чого спричинив ОСОБА_10 , який до нього наблизився, ножове поранення.

Однак, доводи сторони захисту про те, що на момент спричинення потерпілому тілесних ушкоджень ОСОБА_8 перебував у стані необхідної оборони, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Потерпілий ОСОБА_10 повідомив, що 11.04.2022, він перебуваючи на подвір?ї буд. АДРЕСА_3 , разом з ОСОБА_11 , почув, що ОСОБА_8 в ході сварки з ОСОБА_9 , почав ображати її нецензурною лайкою, через що він зробив обвинуваченому зауваження. Далі ОСОБА_8 вийшов на подвір?я, при цьому тримаючи сумку у руках, та почав виражатися нецензурною лайкою в бік потерпілого. Після чого потерпілий штовхнув обвинуваченого рукою в груди, у відповідь на що ОСОБА_8 наніс удар потерпілому в голову та почав тікати. Він з ОСОБА_11 погналися за обвинуваченим, який перечепився та упав на коліно. Коли ОСОБА_10 наблизився до ОСОБА_8 , то відчув біль в області живота та зрозумів, що обвинувачений ударив його ножем. Перехожі у цей час почали стримувати ОСОБА_8 та викликали поліцію. Стверджував, що не мав наміру нападати на обвинуваченого, а лише хотів із ним поговорити. Оскільки його обурила поведінка ОСОБА_8 .

Надані показання потерпілий підтвердив під час проведення слідчого експерименту від 05.05.2022 за його участю, у ході якого показав місце події та відтворив механізм нанесення потерпілому тілесних ушкоджень ножем.

Аналогічні показання надав свідок ОСОБА_11 .

Надані показання потерпілого та свідка ОСОБА_11 є послідовними, логічними, здобуті у встановленому діючим процесуальним законодавством порядку та узгоджуються з іншими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №1 від 26 квітня 2002 року, стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. Перехід використовуваних при нападі знарядь або інших предметів від нападника до особи, яка захищається, не завжди свідчить про закінчення посягання.

При розгляді справ даної категорії суди повинні з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Жодного доказу, що свідчив би про те, що відносно ОСОБА_8 було вчинено суспільно небезпечне посягання, під час досудового розслідування та судового розгляду не здобуто.

З протоколу огляду місця події від 11.04.2022, вбачається, що в ході огляду місця вчинення кримінального правопорушення виявлено ніж з плямами бурого кольору схожими на кров та такі ж плями виявлено на асфальтному покритті.

Відповідно до висновків судово-медичних експертиз №09-325/2022 та №09-310/2022 від 12.05.2022 у ОСОБА_10 виявлені тяжкі тілесні ушкодження, у виді колото-різаного поранення черевної порожнини, утвореного предметом з колото-ріжучими властивостями та не виключають спричинення наданим на дослідження ноже. Показання ОСОБА_10 , надані під час слідчого експерименту від 05.05.2022 не суперечать судово-медичним даним в частині терміну та механізму утворення.

З протоколу огляду відеозапису з камер відео- спостереження вбачається, що після того як ОСОБА_8 піднявся на ноги до нього підійшов ОСОБА_10 , після чого обвинувачений почав розмахувати рукою та вдарив потерпілого у область черевної порожнини. Після того як до них підійшли перехожі, ОСОБА_8 кинув на землю предмет схожий на ніж.

Апеляційні доводи обвинуваченого, який стверджував, що потерпілий першим почав наносити йому удари, а коли ОСОБА_8 дістав ніж та просив потерпілого та свідка ОСОБА_11 припинити конфлікт, ОСОБА_10 продовжив свої діяння, внаслідок чого випадково напоровся на ніж, у ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження.

Виходячи з проаналізованих доказів, суд не знайшов підтвердження, що дії потерпілого ОСОБА_10 могли бути пов`язані із посяганням на життя та здоров`я обвинуваченого та в даній обстановці потребували негайних заходів для відвернення чи припинення такого посягання. Також не знайшли свого підтвердження доводи обвинуваченого про вчинення щодо нього нападу групою осіб.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_8 спровокував сварку на прибудинковій території, що підтверджується показаннями потерпілого та свідка ОСОБА_11 . Переслідуючи обвинуваченого, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не були озброєні, не мали при собі будь - яких предметів, якими можливо завдати тілесні ушкодження та заходів фізичного впливу до обвинуваченого не застосовували. Натомість останній при наближенні до нього ОСОБА_10 , який жодних агресивних дій не вчиняв, відразу ж застосував ніж, який завчасно підготував та взяв із собою, завдавши удар у життєво важливий орган.

Враховуючи спосіб та знаряддя вчинення злочину, характер і локалізацію поранень, а саме спричинення обвинуваченим удару кухонним ножем потерпілому в область живота, який обвинувачений заздалегідь покалав у свою сумку, поведінку ОСОБА_8 після заподіяння тілесних ушкоджень, а саме те, що обвинувачений не вчинив дій на відвернення наслідків свого діяння, не надав необхідну допомогу потерпілому, не викликав швидку допомогу, місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність умислу в обвинуваченого на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Потерпілий ОСОБА_12 та свідок ОСОБА_11 стверджують, що ОСОБА_8 висловився у бік сусідки нецензурною лайкою, що і стало причиною їх конфлікту. Тому, твердження сторони захисту щодо неправильно встановлених обставин правопорушення, є безпідставними.

Більше того, незалежно від наявності чи відсутності нецензурної лексики у висловлюваннях ОСОБА_8 , дана обставина жодним чином не впливає на той факт, що ОСОБА_8 умисно спричинив потерпілому тяжке тілесне ушкодження, не перебуваючи при цьому у стані необхідної оборони, тому місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, характеризується задовільно, на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває; відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України, в межах санкції статті, відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Підстав для призначення більш м?якого покарання, про що просять у своїх апеляційних скаргах обвинувачений та його захисник, відсутні.

Враховуючи викладене, підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407. 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 06 квітня 2023 року, щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4