Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/4448/24
Провадження № 1-кс/644/730/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 року

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова

у складі головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000210 від 08.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

установив:

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло зазначене клопотання, в якому прокурор просить розглянути клопотання і винести ухвалу про арешт майна, виявленого та вилученого в ході проведення огляду місця події від 07.06.2024, а саме:посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 07.05.2024 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучено та поміщено до сейф-пакету НП України CRI1075238, з підписами учасників слідчої дії. Місцем зберігання вилученого майна у разі накладення на нього визначити матеріали кримінального провадження.

Клопотання вмотивовано тим, що упровадженні СД ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000210, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

В ході досудового розслідування встановлено, що 07.06.2024 близько 12:47 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції спільно з працівниками ВСП, було зупинено автомобіль Mercedes "Vito" під керуванням військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого при перевірці документів було виявлено та в ході огляду місця події вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 8041 07.05.2024, з ознаками підробки.

Після перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 07.05.2024 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,в базі даних було виявлено, що ОСОБА_4 посвідчення водія не отримував.

У зв`язку з чим вищевказане посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 07.05.2024 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході огляду місця події було вилучено та поміщено до сейф-пакету НП України CRI1075238, який скріплений підписами учасників слідчої дії.

08.06.2024 постановою дізнавача, посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 07.05.2024 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке вилучено в ході огляду місця події 07.06.2024, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

В ході проведення дізнання виникла необхідність в проведені технічної експертизи документів, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 07.05.2024 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою перевірки відповідності бланка вказаного свідоцтва бланкам які є в офіційному обігу та наявності змін первинного змісту документа.

Згідно ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 5 статті 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначались (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Так, згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів, У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, встановлено достатньо об`єктивних даних які свідчать, що зазначених предмети, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України на них доцільно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення їх знищення, пошкодження, приховування, перетворення або відчуження.

Також, необхідність накладення арешту на вищевказані речі зумовлюється тим, що в подальшому буде забезпечено проведення ряду судових експертиз (судово-балістична, генетична, та ін.), які будуть відігравати суттєву роль для встановлення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні.

Слід звернути увагу на те, що не застосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі внаслідок того, що вилучене майно може бути спотворене чи взагалі знищеним.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» встановлено:

- п. 4 - речові докази, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

На підставі викладеного та зважаючи на те, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, а завданням арешту

є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів.

У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У період з 24 лютого 2022 року та до цього часу підрозділи ЗС та інших військових формувань рф здійснюють спроби окупації українських міст, які супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, а також застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння. При цьому вогневі удари здійснюються по об`єктам, які захищені нормами міжнародного гуманітарного права. Зазначені дії призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі та поранення цивільних осіб, у тому числі жінок і дітей, знищення та пошкодження сотень цивільних об`єктів та об`єктів критичної інфраструктури, знищення транспорту, нафтопереробних підприємств та резервуарів для зберігання пального, що викликало суттєве зниження можливості переміщення країною.

Також просить суд, враховуючи велике навантаження на органи Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони під час військового стану вказане клопотання розглянути за відсутності прокурора.

Дізнавач надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні СД ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000210 від 08.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч.4 КК України.

У відповідності до протоколу огляду місця події від 07.06.2024 у період часу з 14-17 до 14-30 посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 07.05.2024 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було вилучено та поміщено до сейф-пакету НП України CRI1075238, який скріплений підписами учасників слідчої дії.

08.06.2024 постановою дізнавача, посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 07.05.2024 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке вилучено в ході огляду місця події 07.06.2024, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Як вбачається зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначались (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий довів слідчому судді наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення; вказані речі мають значення для досудового розслідування та можуть бути використані в якості доказів у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на вилучене майно.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 167, 168, 170 - 175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000210 від 08.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця події від 07.06.2024, а саме:посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 07.05.2024 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучено та поміщено до сейф-пакету НП України CRI1075238, з підписами учасників слідчої дії.

Вилучене майно зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1