ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2475/23 Номер провадження 11-кп/814/961/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

та його захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 0001100 від 24.11.2022 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Київського районного суду м.Полтави від 03.10.2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 09.12.2008 Московським районним судом м. Харків за ч. 2 ст. 307 КК України до позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

- 29.01.2010 Московським районним судом м.Харків за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до позбавлення волі строком 5 років 1 місяць. Звільнений умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 6 місяців 8 днів.

- 15.10.2013 Орджонікідзевським районним судом м.Харків за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців. Звільнений 23.06.2016 по відбуттю строку покарання;

- 18.01.2022 Дзержинським районним судом м. Харків за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. З урахуванням ч.5 ст. 72 КК України звільнений 18.04.2022 з Харківського СІЗО по відбуттю строку покарання,-

визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначенго покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати із 15.03.2023 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 продовжено у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Скасувано арешт, що був накладений Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_9 від 16.03.2023 (справа №552/809/23, провадження №1кс-552/493/23) на речі, що були вилучені в ході проведення обшуку від 14.03.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: - мобільний телефон марки Meizu, імеі: НОМЕР_1 , з сім-картою НОМЕР_2 ; тримач для сім-карти Vodafone НОМЕР_3 ; тримач для сім-карти Lifecell НОМЕР_4 ; сім-карту Vodafone з позначенням « НОМЕР_5 »; кросівки чорні з червоною підошвою «Saucony Xodus ISO2» 44 розміру; шапку чорну з «черепами» з лейбою «АСКС-17 DSGN» на білому фоні марки «Cropp». Та з речей, вилучених в ході проведення обшуку від 14.03.2023 за адресою: АДРЕСА_3 в автомобілі марки «FORD FIESTA, державний номерний знак НОМЕР_6 , чорного кольору, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_7 , який належить та яким користується ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : рукавички господарські сірі, бувші у використанні (пара); три металевих предмети, однакові за виглядом, візуально схожі на ключі; 8 смужок фольги; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «FORD FIESTA», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 (серії НОМЕР_8 ); сережку з металу білого кольору із застібкою типу «гвоздик»; автомобіль марки FORD FIESTA, державний номерний знак НОМЕР_6 , чорного кольору, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_7 ; ключ до автомобіля марки «FORD FIESTA, державний номерний знак НОМЕР_6 , чорного кольору, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_7 .

Стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати за залучення експерта за проведення судових експертиз на користь держави в сумі 16 243 грн. 54 коп.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

23.11.2022, в період часу близько з 11 год. 25 хв. до 13 год. 26 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_4 , де діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливим мотивом, спрямованим на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тимчасовою відсутністю господарів, шляхом використання «відмички», відкрив двері та проник до квартири АДРЕСА_5 , у якій проживала ОСОБА_10 , звідти викрав Ноутбук «Asus» моделі Е502М, білого кольору, вартістю 4000 грн., мишку бездротову, білого кольору, вартістю 200 грн., сумку для ноутбуку з тканини чорного кольору вартістю 300 грн., дублянку чорного кольору з маркуванням «LCW JEANS», розміру M, вартістю 350 грн., чим спричинив їй матеріальні збитки на загальну суму 4850 грн.

Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Продовжуючи злочинну діяльність, 20.12.2022, в період часу близько з 10 год. 45 хв. до 12 год. 04 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в корпусі 1 будинку АДРЕСА_6 , де діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливим мотивом, спрямованим на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом використання «відмички», відкрив двері та проник до квартири АДРЕСА_7 , у якій проживає ОСОБА_11 , звідти викрав мобільний телефон марки Samsung Galaxy A23, об`ємом пам`яті 128 Gb, імеі: НОМЕР_9 ; НОМЕР_10 вартістю 9257,34 грн., мобільний телефон марки Meizu М3s, об`ємом пам`яті 32 Gb, імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_11 , вартістю 1500 грн., мобільний телефон марки Meizu U10, об`ємом пам`яті 32 Gb, імеі: НОМЕР_12 , вартістю 1750 грн., ноутбук Asus X540M, чорного кольору вартістю 10499,50 грн., електробритву Gemei GM595 синього кольору вартістю 423 грн., павербанк сірого кольору вартістю 500 грн., а також 200 доларів США, що становить 7313,72 грн. (згідно курсу НБУ станом на 20.12.2022), чим спричинив їй матеріальні збитки на загальну суму 31243,56 грн.

Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім цього, 09.02.2023, в період часу близько з 13 год. 31 хв. до 15 год. 09 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_8 , де діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливим мотивом, спрямованим на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тимчасовою відсутністю господарів, шляхом використання «відмички», відкрив двері та проник до квартири АДРЕСА_9 , у якій проживає ОСОБА_12 , звідки викрав 800 доларів США, що становить 29254,88 грн. (згідно курсу НБУ станом на 09.02.2023), годинник марки «Apple Watch Series 3 GPS 38 мм» з білим керамічним ременем вартістю 9600 грн., павербанк марки «hama», сірого кольору на 20000 mAh вартістю 1350 грн., сережки з білого золота 750 проби вагою 4 г з камінням діамант вартістю 6498,32 грн., срібний ланцюжок 925 проби вагою 5 грам вартістю 1147 грн., підвіску з білого золота 750 проби вагою 3 грама з камінням фіоніт вартістю 4873,74 грн., срібний хрестик 925 проби вагою 3 грами з камінням фіоніт вартістю 68,82 грн., срібну каблучку 925 проби, вагою 4 грама з камінням фіоніт та каменем синього кольору вартістю 91,76 грн., срібну каблучку 925 проби вагою 2 грами з камінням фіоніт вартістю 45,88 грн., золотий ланцюжок 585 проби вагою 4 грами вартістю 5068,68 грн., золотий хрестик 585 проби вагою 8 грам з камінням фіоніт вартістю 10137,36 грн., срібні сережки 925 проби вагою 4 грами вартістю 91,76 грн., сережка з металу білого кольору вартістю 100 грн., чим спричинив їй матеріальні збитки на загальну суму 68328,2 грн.

Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Продовжуючи злочинну діяльність, 02.03.2023, в період часу близько з 11 год. 13 хв. до 12 год. 06 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в корпусі 2 будинку АДРЕСА_6 , де діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливим мотивом, спрямованим на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тимчасовою відсутністю господарів, шляхом використання «відмички», відкрив двері та проник до квартири АДРЕСА_10 , у якій проживає ОСОБА_13 , звідти викрав 10000 грн., 500 доларів США, що становить 18284,3 грн. (згідно курсу НБУ станом на 02.03.2023), мобільний телефон марки Realme 6, об`ємом пам`яті 4gb/128gb, кольору Color Blue, імеі 1: НОМЕР_13 , імеі 2: НОМЕР_14 , вартітсю 4879 грн., відео-реєстратор марки та моделі «70 Mai Dash Cam A400», сірого кольору, вартітсю 1266, 67 грн., в якому знаходилась флеш-карта «micro sd 16gb goodram» вартістю 200 грн., чим спричинив йому матеріальні збитки на загальну суму 34629,97 грн.

Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В своїй апеляційній скарзі, прокурор не оскаржуючи встановленні судом фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок Київського районного суду м.Полтави від 03.10.2023 року - скасувати в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Просить дослідити матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що суд при призначенні покарання не в повному обсязі врахував, Зазначає, що призначаючи покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції не врахував, що останній, будучи неодноразово судимий за аналогічні злочини проти власності, висновків для себе не зробив. Вказує, що суд першої інстанції безпідставно врахував як пом`якшуючі покарання обставини - щире каяття та та активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування матеріальних збитків потерпілим, а тому у суду не було підстав для застосування ст. ст. 69 КК України при призначенні покарання.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор наполягала на задоволенні апеляційної скарги.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили вирок суду залишити без змін.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та обговоривши заперечення захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України судом кваліфіковано вірно.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується доказами, які містяться в матеріалах провадження та які були перевірені судом першої інстанції і у вироку суду надана належна оцінка у відповідності до вимог ст.94 КПК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання, а саме враховував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання судом першої інстанції враховано характер і ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, має хронічні захворювання та потребує лікування.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, часткове відшкодування матеріальних збитків потерпілим.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд першої інстанції вважав за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.185 КК України.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Так, відповідно до вимог ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

При цьому, відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч.1 ст. 69 КК України.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що обов`язковою умовою для застосування положення ч.1 ст. 69 КК України законодавець передбачив наявність обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості злочину. До них можуть належати як обставини, що зазначені в ч.1 ст. 66 КК України, так і визнані судом такими, що пом`якшують покарання, однак, ці обставини повинні істотно знижувати (зменшувати) ступінь тяжкості вчиненого злочину , і такі обставини мають перебувати одна з однією у такому співвідношенні і взаємодії та у своїй сукупності настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було б несправедливим.

Проте, суд першої інстанції не дотримався зазначених положень та у вироку не навів переконливих мотивів про можливість застосування положень ст. 69 КК України та не звернув увагу на вимоги ч.2 ст.65 КК України.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме часткове відшкодування матеріальних збитків потерпілим, не вмотивувавши своє рішення. На думку колегії суддів, вказана обставина не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, так як будь-якого добровільного відшкодування потерпілдим завданої шкоди не мало місця, а часткове відшкодування шкоди відбулось шляхом часткового виявлення правоохоронними органами майна, яке було викрадене, та повернення його власникам.

За таких обставин, з урахуванням відсутності кількох обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчинених злочинів, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставне призначення місцевим судом обвинуваченому ОСОБА_7 покарання із застосування ч.1 ст.69 КК України, яке на переконання апеляційного суду, не сприятиме його виправленню та попередженню нових злочинів.

Також, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання не в достатній мірі враховано особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий за аналогічні тяжкі умисні злочини проти власності.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що при ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а тому вирок підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з ухваленням нового вироку.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за аналогічні тяжкі злочини проти власності, на спеціалізованих обліках не перебуває, не працює, скоїв неодноразові епізоди таємного викрадення чужого майна, приймаючи до уваги обставину, що помякшує покарання, а саме повне визнання своєї вини та щире каяття, приходить дло висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у мінімальному розмірі.

Саме таке покарання, на думку колегії суддів, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Київського районного суду м.Полтави від 03.10.2023 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Постановити в цій частині новий вирок.

ОСОБА_7 призначити за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до касаційного кримінальнгого суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3