11 червня 2024 року Єдиний унікальний № 501/2278/24 Провадження № 1-кп/501/209/24
ІЛЛІЧІВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

11 червня 2024 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області

у складі: головуючого ОСОБА_1 секретаря судових засідань - ОСОБА_2

номер справи 501/2278/24 номер провадження 1-кп/501/209/24

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР № 0000070 від 04 квітня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кадіївка Луганської області, громадянина України, який має середню освіту, одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, -

участь у справі приймали: прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст обвинувачення та встановлені обставини.

04 квітня 2024 року приблизно о 12:19 годині, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи біля супермаркету «АТБ-МАРКЕТ», який розташований за адресою:, АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів кулаком в область обличчя потерпілому ОСОБА_6 ,.

Після чого ОСОБА_3 тримаючи в руках камінь наніс один удар по голові ОСОБА_6 , на що потерпілий нахилився та потім наніс ще раз один удар каменем по голові ОСОБА_6 , в результаті чого останній отримав наступні тілесні ушкодження: у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, забійної рани мяких тканин лівої тім?яно-скроневої ділянки.

Вказані ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмета, індивідуальні особливості якого у властивостях ушкоджень не відобразилися.

В механізмі виникнення ушкодження міг мати місце удар. Не виключено, що ці ушкодження могли утворитися в результаті нанесення удару камінцем.

Локалізація та характер ушкоджень нехарактерні як для спричинення їх в результаті падіння на площину з висоти власного зросту, так і для самоспричинення власною рукою.

Зазначені ушкодження не були небезпечними для життя, оцінюються в комплексі як такі, що викликають розлад здоровя строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день). За цим критерієм, відповідно до п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я.

За наявності достатніх доказів 27 травня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, а саме у нанесенні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоровя.

Дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковано як умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоровя, передбачене ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Позиція учасників судового засідання.

В підготовче судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд кримінального провадження без його участі та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 немає.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненому розкаявся, підтримав клопотання щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Захисник ОСОБА_5 вважав можливим клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності задовольнити, у зв`язку з примиренням обвинувачуваного з потерпілим.

Прокурор ОСОБА_4 враховуючи, клопотання потерпілого ОСОБА_6 не заперечував проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, у зв`язку із примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, обговоривши заявлені клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Мотивувальна частина. Правові норми застосовані судом.

Відповідно до положень ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 477 Кримінального процесуального кодексу України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого.

Частиною 1 п. 1 ст. 477 Кримінального процесуального кодексу України передбачає перелік підстав за якими, прокурором, слідчим може бути розпочате кримінальне провадженням.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, відносяться відповідно до критеріїв класифікації кримінальних правопорушень які розпочинаються лише за заявою потерпілої особи, та відповідно до положень ст. 12 Кримінального кодексу України, відноситься до кримінальних проступків.

Суд бере до уваги ту обставину, що право на примирення у розумінні норм п. 7 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України - це особисте право потерпілого.

Воно не може бути ніким присвоєне та не може бути нікому делеговане.

Таке право є природним правом людини, нерозривно пов`язаним з нею, та похідним від інших прав людини, зокрема права на життя.

Під час примирення лише сам потерпілий може виражати свою волю, а не інші особи, які є його представниками або правонаступниками.

Відповідно до ст. 46 Кримінального кодексу України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 3 ст. 288 Кримінального процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За приписами ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 дійсно мало місце та містить склад кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Обвинувачений, раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, потерпілий письмово зазначив, що матеріальних та моральних претензій до обвинувачуваного не має.

Висновки суду.

За таких обставин суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України в зв`язку з примиренням з потерпілим, оскільки у суду відсутні підстави щодо відмови в задоволенні заявленого клопотання.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, та закриття кримінального провадження, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілими, судом не встановлено.

Отже, враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що обвинувачений примирився з потерпілим, що підтверджується письмовою його заявою, в підготовчому судовому засіданні, а також те, що вказані правопорушення є проступками, не є корупційними злочинами, суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, а дане кримінальне провадження закрити.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Позовні вимоги не заявлено . Речові докази , судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 110, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, 287, 314 369-372, 477 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000070 від 04 квітня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України - закрити.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази , судові витрати у справі відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Іллічівський міський суд Одеської області.

Суддя