Справа № 461/4140/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/798/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 червня 2024 року щодо ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції)

в с т а н о в и л а:

цією ухвалою застосовано відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2,3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 18.08.2024 року, без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням даної ухвали покладено на старшого слідчого слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 червня 2024 року захисник адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.

У поданій апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 червня 2024 року, відмовити слідчому у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, зокрема у вигляді домашнього арешту.

Вважає, що ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 червня 2024 року є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Зазначає, що ОСОБА_7 достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арештом за місцем його проживання.

Зауважує, що слідчим суддею не враховано того, що ОСОБА_7 має проблеми з серцем, що підтверджується копіями медичних документів наданих до суду першої інстанції.

Стверджує, що судом першої інстанції при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 не надано належної оцінки тому, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, є особою молодого віку.

Вказує, що обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя виходив виключно з надуманих припущень, оскільки в ході розгляду клопотання не було надано жодних реальних доказів, які б свідчили про наявність хоч би одного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зазначає, що у слідчого судді не було жодних підстав обирати ОСОБА_7 такий суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю доповідача, виступ захисника - адвоката ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_8 , яка заперечувала проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних причин.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у скоєнні злочину, та наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України і з цим погоджується колегія суддів.

В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2, 3 ст. 307 КК України, а саме: протоколи про хід та результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновки експертів, протоколи обшуку, речові докази та інші докази у кримінальному провадженні.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З ухвали слідчого судді слідує, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 307 КК України; наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України; недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, враховуючи що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на термін від 9 до 12 років з конфіскацією майна, характер інкримінованого злочину та вагомість наявних доказів про його вчинення, особу підозрюваного.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст. 196 КПК України.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави погоджується і апеляційний суд.

За викладених обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 є недостатнім.

Враховуючи вищевикладені обставини у сукупності, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_7 , покладених на нього обов`язків.

Покликання захисника про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, свого підтвердження при апеляційному розгляді не знайшли, застосований слідчим суддею запобіжний захід є співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, і повністю буде запобігати ризикам, доведеним прокурором.

Колегія суддів апеляційного суду порушень норм КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали не вбачає та вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Дійшовши правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя, врахував ці положення закону та навів в ухвалі достатні обгрунтування щодо не визначення розміру застави.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали слідчого судді.

За таких обставин, ухвала слідчого судді постановлена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 червня 2024 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді