Справа № 275/741/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про призначення справи до судового розгляду, продовження запобіжного заходу

13 червня 2024 року

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду селища Брусилів обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000149 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянин України, українця, освіта середня, не працюючого, розлученого, на утримані неповнолітніх дітей не має, депутатом та інвалідом не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

12.06.2024 до Брусилівського районного суду Житомирської області надійшов до розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000149 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, підготовче засідання призначено на 13.06.2024 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що справу може бути призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, оскільки обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає. Враховуючи відсутність клопотання обвинуваченого про колегіальний розгляд справи судом у складі трьох суддів просив справу слухати судом одноособово.

Обвинувачений та його захисник в підготовчому судовому засіданні не заперечили проти призначення справи до судового розгляду. Інших клопотань чи заяв не заявили. Обвинуваченим заявлено клопотання про розгляд справи одноособово, право на розгляд справи колегіальним складом суду роз`яснено та зрозуміле.

Потерпіла та її представник в підготовче судове засідання не з`явились, звернулися до суду з заявою про розгляд справи без їх участі, інших заяв чи клопотань не мають.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, дослідивши обвинувальний акт, суд вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Дане кримінальне провадження підсудне Брусилівському районному суду Житомирської області.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає. В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявили.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у відкритому судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 31 КПК України, враховуючи відсутність клопотання обвинуваченого про розгляд справи судом колегіально після роз`яснення такого права, розгляд кримінального провадження слід здійснювати суддею одноособово.

Також в підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вказаний запобіжний захід було обрано щодо обвинуваченого 22.03.2024 року слідчим суддею Коростишівського районного суду Житомирської області строком 60 діб, тобто до 16.05.2024. 15.05.2024 слідчим суддею Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.06.2024. Прокурор просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, мотивуючи тим, що ризики, які були при обранні запобіжного заходу, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились. Так, існує реальний ризик переховування ОСОБА_4 від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує. Також вік ОСОБА_4 його соціальні зв`язки, стан здоров`я, дозволяють останньому переховуватись від суду. Крім цього, варто звернути увагу, що ОСОБА_4 до моменту вчинення кримінального правопорушення проживав в будинку потерпілого, за місцем своєї реєстрації не проживає тривалий час, постійного місця проживання не має, офіційно не працевлаштований, не має стійких родинних зв`язків, що збільшує ризик втечі від кримінального переслідування. Також наявні підстави вважати, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного із примусовою ізоляцією від суспільства. Крім того обвинувачений ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, офіційно не працевлаштувався, самостійного доходу не має та вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення проти власності. Таким чином, вважає, що наявні достатні підстави для необхідності та обґрунтованості продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 заперечував щодо продовження запобіжного заходу, просив змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на більш м`який, оскільки ризики, заявлені прокурором, не підтверджені доказами, обвинувачений не може проживати за місцем реєстрації в зв`язку з російською окупацією, має доходи та раніше не вчиняв злочин.

Обвинувачений заперечив щодо продовження запобіжного заходу, просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, зазначивши, що не має наміру переховуватись від суду та впливати на свідків, бо має докази своєї невинуватості, а явку його до суду може забезпечити роботодавець.

Відповідно ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років

Прокурор зазначає, що ризики, які були при обранні запобіжного заходу, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.

Суд враховує, що запобіжний захід застосовується саме з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування (рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти (рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «W проти Швейцарії», в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (п.35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції»). Суд також звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Суд враховує, що згідно матеріалів справи, 20.03.2024 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

За результатами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, яке відносяться до категорії особливо тяжкого злочину.

Запобіжний захід було обрано щодо обвинуваченого 22.03.2024 слідчим суддею Коростишівського районного суду Житомирської області строком 60 діб, тобто до 16.05.2024, в подальшому, 15.05.2024 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.06.2024.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, суд враховує вік, сімейний та майновий стан обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, а також те, що він обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, що свідчить про суспільну небезпечність його особи.

Наявні у матеріалах клопотання обставини та докази, на які посилається прокурор у клопотанні, є достатніми та на час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу підтверджують наявність підстав вважати, що заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, не зменшилися і продовжують існувати, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з можливістю конфіскації майна, тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності обвинувачений дійсно може переховуватись від суду чи затягувати судовий розгляд; може незаконно впливати на свідків, яким відомі обставини вчинення ним злочину з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані вище ризики виправдовують продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою та свідчать, що жоден інший менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти існуючим ризикам.

Суд також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь обвинуваченого, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не відпали, а підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу суд не вбачає.

Твердження захисника про можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу є непереконливими, належних доказів наявності неофіційного підробітку чи можливості проживання за будь-якою адресою поза місцем реєстрації суду не надано.

Твердження обвинуваченого, що він зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки, не має наміру впливати на свідків, переховуватись від суду, заслуговують на увагу, однак враховуючи обставини справи, вони не можуть бути достатньою підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Даних щодо неможливості за станом здоров`я обвинуваченого перебувати в СІЗО суду не надано.

Таким чином, на даний час відсутні підстави для зміни обраного запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки він обирався з урахуванням тяжкості злочину, особи обвинуваченого та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на даний час обставини, на які посилається сторона захисту, як на підставу відмови у продовженні запобіжного заходу, існували і на час обрання та продовження запобіжного заходу та були враховані слідчим суддею, судовий розгляд справи по суті ще не розпочато, у зв`язку з чим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на 60 днів.

З урахуванням того, що ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області було визначено заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів, застава обвинуваченим не сплачена, а в подальшому злочин було перекваліфіковано на більш тяжкий, та водночас - наявність визначеної застави може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, то заставу слід встановити у мінімальному розмірі за даною категорією злочинів - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб 80 * 3028 = 242 240 гривень на підставі ч. 3 ст. 183, ч. 4, п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, .

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 315, 316, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000149 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України - в приміщенні Брусилівського районного суду Житомирської області у відкритому судовому засіданні на 20 червня 2024 року о 14:00 годині (резервна дата 03.07.2024 на 12-00) за участю прокурора, обвинуваченого, потерпілої, захисника.

Судовий розгляд справи здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО Державної установи «Житомирська УВП (№8)» відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 12 серпня 2024 року включно.

Строк дії ухвали закінчується 12.08.2024.

Визначити розмір застави в сумі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора;

2) не відлучатися за межі селища Брусилів Житомирського району без дозволу суду або прокурора;

3) повідомляти суд чи прокурора про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та СІЗО Державної установи «Житомирська УВП (№8)».

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку.

Суддя ОСОБА_1