Справа № 283/1322/24
Провадження №1-кп/283/168/2024
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2024 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Малині кримінальне провадження №0000160 від 21 березня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо - технічною освітою, одруженого, непрацюючого, не інвалід, на утриманні має малолітнього сина з інвалідністю, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що на початку березня 2024 року, точний день та час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_5 , прямуючи на власну земельну ділянку, що на околиці села Пиріжки Коростенського району Житомирської області, виявив на землі один корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1, на якому наявне маркування у вигляді «107 51-80 Т», який споряджений індивідуальною вибуховою речовиною бризантної дії - тринітротолуолом (тротилом), виготовлений промисловим способом, належить до зарядів вибухових речовин та придатний до вибуху.В цей день та час у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.В порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Кабінетом Міністрів України № 576 від 12.10.1992 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної діїта патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, ОСОБА_5 , не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на придбання, носіння, зберігання вибухової речовини, підібрав корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 на землі, таким чином, придбав вибухову речовину без передбаченого законом дозволу, яку у подальшому, з метою незаконного його зберігання ОСОБА_5 незаконно переніс до власного місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 та зберігав без дозвільних документів у господарському приміщенні за своїм місцем проживання до 19.04.2024.19.04.2024 у період часу з 08 години 55 хвилини по 09 годину 57 хвилин працівниками відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1, на якому наявне маркування у вигляді «107 51-80 Т», який споряджений індивідуальною вибуховою речовиною бризантної дії - тринітротолуолом (тротилом), належить до зарядів вибухових речовин, виготовлений промисловим способом та придатний до вибуху.Працівниками відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області було вилучено вище вказану вибухову речовину та припинено злочинну діяльність ОСОБА_5 щодо незаконного поводження з нею.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

22 травня 2024 року між прокурором Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.473 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин і ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у вчинені зазначеного кримінального правопорушення. Також сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачений, а саме за ч. 1 ст.263 КК України - у виді позбавлення волі на строк три роки, зі звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

Крім цього, даною угодою встановлені відомості щодо розуміння сторонами угоди наслідків її укладання та затвердження зазначеної угоди.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з його кваліфікацією, щиро покаявся та підтвердив обставини викладені в угоді про визнання винуватості. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно, права надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання він в змозі реально. Просив затвердити зазначену угоду.

Захисник підтримала думку прокурора та обвинуваченого і також просила затвердити угоду.

Суд, заслухавши думку учасників процесу приходить до наступного:

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч. 1 ст. 263 КК України.

При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні сина з інвалідністю.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При вирішенні питання про затвердження угоди, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також беззастережне визнання ним своєї винуватості і критичне ставлення до вчиненого.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені абзацами 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація злочину є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, та є фактичні підстави для визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст.469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та прокурором, визначена у межах санкцій ч. 1 ст. 263 КК України, є такою, що відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 22 травня 2024 року, укладеної між прокурором та обвинуваченим.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України суд переконаний, що угода підлягає затвердженню, та призначає ОСОБА_5 узгоджені сторонами міру покарання та звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання закінчився 11.07.2024.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України з ОСОБА_5 на користь держави належить стягнути процесуальні витрати за проведення комплексної вибухово - технічної експертизи № КСЕ - 19/106 - 24/6575 від 30.04.2024 в розмірі 3029 грн. 12 коп.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , укладену 22 травня 2024 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком один рік. Згідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміни місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави вартість проведеної комплексної вибухово - технічної експертизи № КСЕ - 19/106 - 24/6575 від 30.04.2024 в розмірі 3029 грн. 12 коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 25.04.2024 року.

Речові докази:

корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1, на якому наявне маркування у вигляді «107 51-80 Т», який споряджений індивідуальною вибуховою речовиною бризантної дії - тринітротолуолом (тротилом), який після проведення комплексної судової вибухо - технічної експертизи у результаті експериментального вибуху знищено та від об`єкта дослідження залишились фрагменти (залишки), які передано до кімнати озброєння відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області знищити.

DVD-R із відеозаписом проведення обшуку від 19.04.2024 та DVD-R із відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 12.05.2024 - приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_5 , його захиснику та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1