УХВАЛА

про продовження строку запобіжного заходу

Справа № 495/11627/23

Номер провадження 1-кп/495/11/2024

17 квітня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілих ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 286 Кримінального кодексу України, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за №0001038,

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 286 Кримінального кодексу України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який у подальшому судом продовжено до 21.04.2024.

12.04.2024 прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 подав до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у межах даного кримінального провадження.

У судовому засіданні 17.04.2024 прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив продовжити строк запобіжного заходу на 60 днів. Клопотання мотивував тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років, у зв`язку з чим він може переховатися від суду, незаконно вливати на свідків та потерпілих, чим буде перешкоджати встановленню істини у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (ризики за пунктами 1, 3, 4 частини першої статті 177 КПК України).

Представники потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили продовжити відносно ОСОБА_7 строку тримання під вартою на 60 днів, вважали, що ризики, які існували при застосуванні запобіжного заходу не перестали існувати та вказують на необхідність застосування саме заявленого прокурором виду запобіжного заходу.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні висловив позицію про необхідність застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 проти клопотання прокурора заперечили. Захисник вважав клопотання прокурора не обґрунтованим, заявлені ризики непідтвердженими, адже ризик втечі або переховування від суд з часом зменшився, а поведінка ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування вказує на відсутність умислу останнього на вчинення дій щодо уникнення відповідальності, затягування процесу, іншої позапроцесуальної поведінки; ризик впливу на свідка у даному кримінальному провадженні перестав існувати з огляду на проведений судом допит свідка.

Заслухавши клопотання прокурора, позиції учасників судового провадження, дослідивши необхідні матеріали, суд дійшов такого висновку.

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого (частина перша статті 331 КПК).

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення (частини друга, третя статті 331 КПК).

Як встановлено, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою подане із дотриманням вимог статі 199 КПК.

Згідно із ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно із статтею 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого особу обвинувачено, дані, які її характеризують, чи зменшились раніше визначені ризики, чи не з`явились нові.

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, уникнення доведених ризиків. Ризиком є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій особою.

Надаючи оцінку обставинам щодо наявності заявлених ризиків, суд враховує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, яке призвело до суспільно-небезпечних наслідків, зокрема до загибелі людей, у тому числі малолітньої особи, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років; свою провину не визнає, вважає, що ДТП відбулось із незалежних від нього причин.

Також суд враховує працездатний вік обвинуваченого, стан його здоров`я (суду не надано доказів про неможливість перебування ОСОБА_7 в умовах слідчого ізолятора з урахуванням стану його здоров`я) стадію судового розгляду (стадія допиту потерпілих), в межах якого не усі свідки допитані.

Керуючись наведеним, зважаючи на встановлені обставини, суд знаходить обґрунтованими доводи прокурора про наявність ризиків, визначених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на потерпілих у цьому кримінальному провадженні).

За матеріалами справи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний підозрюваному ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 11.09.2023.

Підставою для застосування такого запобіжного заходу слідчий суддя вказав обґрунтованість підозри за частиною третьою статті 286 КК, а також наявність ризику втечі, переховування, впливу на свідків, потерпілих.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.10.2023 рішення слідчого судді залишено без змін.

У межах розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд не знаходить доводи сторони захисту такими, що підтверджують істотні зміни обставин, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу 11.09.2023.

Однак, доводи прокурора про наявність ризику, передбаченого пунктом 4 частини першої статті 177 КПК, як про можливість ОСОБА_7 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (без конкретизації способів такого перешкоджання), суд вважає необґрунтованим і не доведеним.

Отже, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК, які б вказували на необґрунтованість клопотання прокурора, у судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину що спричинило загибель чотирьох людей, суд, керуючись п.2 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави не визначає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 315, 331, 369-372, 392-395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 у Державній установі «Ізмаїльській слідчій ізолятор» на 60 днів - до 15.06.2024 включно.

Керуючись п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Повний текст ухвали вручити учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1