Номер провадження: 11-сс/813/626/24
Справа № 523/5092/24 1-кс/523/1026/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.03.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000089 від 08.03.2024 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоаганськ, Нижньовартовського району, Тюменської області російської федерації, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.03.2024 задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_8 .

Застосовано у відношенні ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 22.05.2024 року включно.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри, ризиків передбачених п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу.

Доводи обґрунтовує тим, що не надано доказів існування ризиків. Вказує, що слідчим суддею не враховано стан здоров`я підозрюваного, а саме те, що він страждає на хворобливий стан психіки. Зазначає, що ОСОБА_7 є не судимим, має родину, має місце мешкання, при нанесенні одного удару молотком ОСОБА_9 , який спричинив йому смерть, не усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій та на теперішній час потребує лікування та медичного нагляду.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді передання на піклування близьким родичам із обов`язковим лікарським наглядом.

Прокурор Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, у зв`язку з чим колегія суддів з урахуванням думки захисника, вважає можливим розглянути справу за відсутності сторони обвинувачення.

Одночасно прокурор звернувся з запереченнями на апеляційну скаргу в яких заначив, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчим суддею враховано обґрунтованість підозри особи у скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя особи пенсійного віку з інвалідністю, з якою підозрюваний спільно проживав, а також належним чином оцінені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що свідчать про неможливість застосування на теперішній час іншого запобіжного заходу. Вказує, що наразі триває проведення судово-психіатричної експертизи, метою якої є передусім визначення стану осудності підозрюваного ОСОБА_7 . При цьому, встановлено, що раніше ОСОБА_7 надавалася психіатрична допомога та він проходив відповідне лікування психічних розладів у медичних закладах, однак до нього раніше не вирішувалося судом питання застосування примусових заходів медичного характеру.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши: суддю-доповідача, захисника підозрюваного, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v.Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

В апеляційній скарзі стороною захисту не оспорюється обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_7 , у зв`язку з чим у цій частині відповідна правова оцінка апеляційним судом не надається.

Зважаючи на обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_11 злочину, характеру, тяжкості та суспільної небезпечності, а також можливої міри покарання, яка може бути йому призначена у разі визнання винуватим, колегія суддів вважає, що рішення суду 1-ої інстанції є законним та прийнятим з урахуванням положень ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, оскільки є об`єктивні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків.

При цьому, апеляційний суд враховує, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений (підозрюваний) може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїда проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Ризик передбачений п. 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 є батьком свідка ОСОБА_12 та чоловіком свідка ОСОБА_13 , які на протязі тривалого часу проживають за однією адресою та не мають альтернативного житла в разі обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, ОСОБА_7 раніше знайомий зі свідками ОСОБА_14 та ОСОБА_15 та останньому відомо про місце їх проживання, через що підозрюваний може здійснювати вплив на них, з метою зміни останніми своїх показань. Також не виключається вплив на інших свідків у даному кримінальному провадженні.

При цьому, апеляційний суд враховує, що встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Обставини, передбачені ч. 2 ст. 182 КПК України, які є перешкодою для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлені не були.

Щодо доводів захисника про те, що підозрюваний страждає на хворобливий стан психіки, апеляційний суд зазначає, що в судовому засіданні встановлено, що наразі триває проведення судово-психіатричної експертизи, метою якої є передусім визначення стану осудності підозрюваного ОСОБА_7 .

Отже, на переконання колегії суддів, лише після надходження висновку судово-психіатричної експертизи та з урахуванням отриманих результатів в подальшому може бути вирішено питання щодо зміни запобіжного заходу.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим слідчим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Колегія суддів приймає до уваги посилання захисника на те, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, однак вважає, що зазначені соціальні фактори не спростовують викладені в ухвалі висновки слідчого судді та не дають достатніх підстав вважати, що вони можуть мати стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючого ризику.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованими, а слідчий суддя встановив наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Одночасно, колегія суддів звертає увагу, що апеляційний суд перевіряє законність постановлення оскаржуваної ухвали на момент її постановлення, а доцільність необхідності подальшого тримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час, під час якого також будуть перевірені факти щодо існування або зменшення заявлених у клопотанні прокурора ризиків.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи всі викладені вище обставини в своїй сукупності, враховуючи наявність в зазначеному кримінальному провадженні доведеного ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи особу підозрюваного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є законною, вмотивованою і обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 183, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.03.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000089 від 08.03.2024 року відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4