Справа № 301/1778/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" квітня 2024 р. Іршавський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Іршава Закарпатської області в приміщенні Іршавського районного суду Закарпатської області матеріали кримінального провадження № 0000602 від 11.06.2014 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , з середньою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2005 року о 17 годині 45 хвилин громадянин України ОСОБА_3 керуючи технічно справним вантажним автомобілем марки «Daimler-Chryster», державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом Schmitz-S державний номерний знак НОМЕР_2 , по дорозі №50 державного значення першої категорії в напрямку від населеного пункту Ружова осада в напрямку села Ождяни Словацької республіки, під час сумерків, без опадів, коли дорожнє покриття було асфальтобетонне, сухе та чисте зі швидкістю 74,6 км/год., проїжджаючи правий крутий поворот при помірному підйомі, проявив неуважність внаслідок чого не впорався із керуванням, чим порушив важливий обов`язок, покладений на нього, як на водія, п.п. 10.1, 11.3 та 12.1 Правил дорожнього руху України з посиланням на термін «безпечна швидкість», який є в п.1.10 Правил дорожнього руху України, та вимоги дорожнього знаку 3.29 «обмеження максимальної швидкості - 40 км/год., згідно із §7 пункту 1, §15 пункту 1 Закону №315/1996 Кодексу законів про правила дорожнього руху Словацької республіки і спрямував автомобіль на зустрічну смугу руху, де лівою передньою частиною напівпричепа відбулось зіткнення з автобусом, який рухався зустрічною смугою руху, марки «Skoda Karosa LC735», реєстраційний номер знак НОМЕР_3 , що виконував дальній рейс від населеного пункту Штрбске Плесо-Лученец, в якому знаходилось 16 пасажирів; під керуванням ОСОБА_6 , громадянина Словацької Республіки, ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання Нова Башта 263. Після зіткнення автобус відкинуло з дороги на огорожу, а далі у правий кювет, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автобуса Войтєх Пал, згідно висновка експерта №98 від 15.04.2015 року отримав тілесні ушкодження у вигляді:

забою головного мозку важкого ступеня з руйнуванням речовини мозку, множинних переломів склепіння та основи черепа, відкритого перелому в стегнової кістки, множинних переломів кісток тазу, травматичного шоку за ступенем кості прижиттєво кваліфікуються як тяжкі, небезпечні для життя в момент спричинення тілесні ушкодження, згідно п.2.1.3.б,в,м,н,о, „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом №6 МОЗ України, від 17.01.1995р., які призвели до смерті останнього.

Пасажири автобуса, громадяни Словацької Республіки : ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колишня мешканка Каліново, АДРЕСА_3 , згідно висновка експерта № 102 від 27.03.2015 отримала тілесні ушкодження у вигляді : перелому склепіння та основи черепа, забою головного мозку тяжкого ступеня, травматичний за ступенем тяжкості кваліфікуються як тяжкі, небезпечні для життя в момент спричинення тілесні ушкодження, згідно п.2.1.3.б, в, о «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.

Причиною смерті ОСОБА_9 стали перелом склепіння та основи черепа, забій головного мозку тяжкого ступеня з розвитком травматичного шоку.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 колишня мешканка АДРЕСА_10, згідно висновка експерта №97 від 27.03.2015 отримала тілесні ушкодження у вигляді: забою головного мозку важкого ступеня зі здавленням, забою легень, закритого пошкодження органів черевної порожнини з розвитком кровотечі, травматичний шок за ступенем тяжкості кваліфікуються як тяжкі, небезпечні для життя в момент спричинення тілесні ушкодження, згідно п. 2.1.3. в, л, о „Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом №6 МОЗ України, від 17.01.1995р., які призвели до смерті останньої.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 колишня мешканка АДРЕСА_11, згідно висновка експерта №99 від 27.03.2015 р. отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелому основи черепа, забою головного мозку тяжкого ступеню, розриву шийного відділу хребта, розривів лівої частки печінки по нижній поверхні розвитком внутрішньої кровотечі, травматичного шоку за ступенем тяжкості кваліфікуються як тяжкі, небезпечні для життя в момент спричинення тілесні ушкодження, згідно п. 2.1.3. б, в, л, о „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом №6 МОЗ України, від 17.01.1995р. , які призвели до смерті останньої.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , колишня мешканка АДРЕСА_4 , згідно висновка експерта №100 від 06.04.2015 р., отримала тілесні ушкодження у вигляді : забою головного мозку, проникаючого ушкодження органів грудної клітки у верхній частині з розвитком гемотораксу та гемоперикарду, ушкодження органів шиї у верхній та нижній третині з переломом хрящів, перелому грудного відділу хребта зі зміщенням уламків та з пошкодженням спинного мозку, геморагічний та травматичний шок за ступенем тяжкості кваліфікуються як тяжкі, небезпечні для життя в момент спричинення тілесні ушкодження, згідно п. 2.1.3. в,з,і,й,оді, „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом №6 МОЗ України, від 17.01.1995р., які призвели до смерті останньої.

Інж. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканець АДРЕСА_5 , згідно висновка експерта №380 від 27.02.2015 р., отримав тілесні ушкодження у вигляді : забою мозку у правій лобній і тім`яній ділянках, субарахноїдальний крововилив з частковим паралічем обох нижніх кінцівок та лівої верхньої кінцівки, забій лівої легені із двохсторонньою кровотечею у плевральні порожнини та розладом дихання (двобічний зевмоторакс), шоковий стан тяжкого ступеня внаслідок значної крововтрати за ступенем тяжкості кваліфікуються, як тяжкі, небезпечні для життя в момент спричинення тілесні ушкодження, згідно п. 2.1.3. в, л, о „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом №6 МОЗ України, від 17.01.1995р.

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканка АДРЕСА_6 , згідно висновка експерта №379 від 27.02.2015 р., отримала тілесні ушкодження у вигляді : перелому 6 ребра зліва за ступенем тяжкості кваліфікується, як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, призвело до тривалого розладу здоров`я більше як 21 день, згідно п.2.2.2. „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом №6 МОЗ України, від 17.01.1995р.

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканка АДРЕСА_7 , згідно висновка експерта №376 від 27.02.2015 р., отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелому середньої фаланги 4 пальця лівої кисті за ступенем тяжкості кваліфікується, як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинило до тривалого розладу здоров`я більше як 21 день, згідно п.2.2.2. „Правил судового визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом №6 МОЗ України, від 17.01.1995р.

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , мешканка АДРЕСА_8 , згідно висновка експерта №378 від 27.02.2015 р., отримала тілесні ушкодження у вигляді : травматичного пошкодження міжхребцевого хряща 5-6 шийних хребців та поздовжніх зв`язок шийного відділу хребта з незначним зміщенням 5 шийного хребця назад за ступенем тяжкості кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я більше як 21 день, згідно п.2.2.2. „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом №6 МОЗ України, від 17.01.1995р.

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , мешканець АДРЕСА_9 , згідно висновка експерта №377 від 27.02.2015 р., отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому скроневої кістки зліва, поранення зовнішнього слухового проходу лівого вуха за ступенем тяжкості кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, призвели до тривалого розладу здоров`я більше як 21 день, згідно п.2.2.2. „Правил медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Нказом №6 МОЗ України, від 17.01.1995р.

Водій ОСОБА_3 за вищевикладених обставин грубо порушив §7 пункту 1, §15 пункту 1 Закону №315/1996 Кодексу законів про правила дорожнього руху Словацької республіки, а саме : §7 пункту 1 Закону №315/1996 Кодексу законів про правила дорожнього руху Словацької республіки в якому зазначено, що по дорозі їздиться на правій стороні, а якщо цьому не забороняють обставини при правому краї дороги; §15 пункту 1 Закону №315/1996 Кодексу законів про правила дорожнього руху Словацької республіки в якому зазначено, що водій повинен пристосовувати швидкість своїм здатностям, власностям автомобіля і вантажа, метеорологічним умовам та іншим обставинам, які може передбачити. Водій може їхати тільки такою швидкістю, щоб був здатний зупинити автомобіль на відстані, яку бачить перед собою.

Згідно законодавства України а саме Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_3 , грубо порушив вимоги : п.10.1 ПДРУ перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.11.3 ПДРУ на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу; п.12.1 ПДРУ під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п.1.10 ПДРУ безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

Невиконання водієм ОСОБА_3 §7 пункту 1, §15 пункту 1 Закону №315/1996 Кодексу законів про правила дорожнього руху Словацької республіки та п.п. 10.1, 11.3 та 12.1 Правил дорожнього руху України з посиланням на термін «безпечна швидкість», який є в п.1.10 Правил дорожнього руху України, та вимоги дорожнього знаку 3.29 «обмеження максимальної швидкості - 40 км/год., знаходиться у прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.3 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб. Згідно законодавства Словацької Республіки - §180 пункти 1,2 літера в), с) пункт 4 Кримінального закону №140/1961 Збірника дійсного від 01.01.2006 - кримінальні дії спричинення небезпеки для навколишніх за кваліфікуючими ознаками з необережності спричинив для навколишніх небезпеку, по причині того, що порушив дуже важливий обов`язок, який випливає з його праці та встановлений законом, таким чином запричинив значні матеріальні збитки, смерть багатьох осіб та втрату здоров`я.

13.12.2023 захисник обвинуваченого -адвокат ОСОБА_5 подала до суду заяву про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження відносно нього.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження, наслідків задоволення даної заяви, підтримав заяву про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та надав свою згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав у зв`язку із закінченням строків давності, наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому зрозумілі. На запитання суду щодо визнання вини, вказав, що відповідати на дане запитання відмовляється.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заяву про звільнення від кримінальної відповідальності підтримала, просить таку задовольнити.

Прокурор вважає, що заява захисника обвинуваченого про застосування строків давності підлягає задоволенню.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши надані сторонами докази у обгрунтування позицій, суд вважає, що вказана заява захисника обвинуваченого підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 закриттю з підстав, передбачених ч.1 ст.49 КК України, виходячи з наступного.

Згідно ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Відповідно до ч.5 ст.12 КК України (в редакції на 07.11.2005) зазначене діяння класифікувалося як особливо тяжкий злочин.

У відповідності до п. 5 ч.1 ст.49 КК України (у редакції станом на 07.11.2005), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 5 ст.12 КК України ( в чинній редакції на час ухвалення судового рішення) вказане кримінальне правопорушення класифікується як тяжкий злочин.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України (в чинній редакції на час ухвалення судового рішення), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

У відповідності до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ст. 73 КК України, строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та відповідно до висунутого обвинувачення інкриміновані дії він вчинив 07.11.2005 року.

Отже, визначений ст. 49 КК України строк давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності сплинув, при цьому ОСОБА_3 не заперечував проти застосування до нього звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Крім того, обвинувачений в судовому засіданні наполягав на першочерговому розгляді його клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, підтвердивши, що він розуміє як суть обвинувачення, так і підставу звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою.

Відповідно до положень ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження. За правилами ч. 8 згаданої статті закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї ж статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Правилами ч.3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Підстав для не застосування строку давності у даному кримінальному провадженні, визначених ст. 49 КК України судом не встановлено, як і не встановлено підстав для зупинення чи переривання строків давності.

Щодо відмови надання відповіді обвинуваченим про визнання чи не визнання вини суд зазначає.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже, невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення йому судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Дана позиція суду узгоджується з позицією Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі N 202/3148/16-к.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заяви, з огляду на те, що з моменту скоєння злочину минув строк давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що заява захисника обвинуваченого про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак заяву слід задовольнити і звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч. 3 ст. 286 КК України.

Керуючись ст.ст. 284, 286, 288, 314, 369-372, 376, 395 КПК України, ст.49 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 286 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000602 від 11.06.2014 відносно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 286 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 08 квітня 2024 року о 15 год. 00 хв.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_1