13.06.2024 Справа № 646/5452/24
Провадження № 1-кс/646/1411/2024
УХВАЛА

Іменем України

13.06.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

та представника заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку звернувся до суду з вищевказаною скаргою в обґрунтування якої зазначив, що 25.04.2024 року ОСОБА_4 звернувся до Харківської обласної прокуратури з письмовою скаргою на дії слідчого другого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава (із дислокацією у м. Харкові) ОСОБА_5 , які виразились у винесенні 30.03.2022 року передчасної і безпідставної постанови про закриття кримінального провадження № 0000564 від 05.11.2021 року за заявою ОСОБА_4 щодо протиправних дій колишнього слідчого третього слідчого відділу СУ ТУ ДБР ОСОБА_6 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001990 від 27.12.2020 року та про вчинення службовими особами другого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава (із дислокацією у м. Харкові) кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 382, 364 КК України, а саме не виконання або перешкоджання виконанню ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 22.02.2024 у справі № 642/8861/21, провадження № 1- кс/642/634/24.

Крім того, ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 просив уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості про скоєння ОСОБА_7 злочину передбаченого ч. 3 ст. 387 КК України, а саме: щодо незаконного розголошення посадовим особам ГУНП в Харківській області даних досудового розслідування кримінального провадження № 0001990 від 27.12.2020 року.

Дана скарга була надіслана цінним листом з описом вкладення (трекінг відправлення № 042) та отримана Харківською обласною прокуратурою 30.04.2024 року.

Станом на час звернення із скаргою вказані у заяві відомості до ЄРДР внесені не були.

Просив зобов`язати уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за його заявою від 25.04.2024 року поданою в інтересах ОСОБА_4 про факти скоєння вищевказаними посадовими особами кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 382, 364 КК України та просив внести відомості до ЄРДР про скоєння ОСОБА_7 злочину передбаченого ч. 3 ст. 387 КК України.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у скарзі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце його проведення завчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань до суду не надходило.

Вислухавши пояснення представника заявника, вивчивши скаргу та дослідивши додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як встановлено з матеріалів скарги, 25.04.2024 року ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_4 до Харківської обласної прокуратури із заявою про вчинення посадовими особами ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава (із дислокацією у м. Харкові) кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 382, 364 КК України та ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 387 КК України.

Зі змісту долученої до матеріалів скарги заяви про злочини від 25.04.2024 року, вбачається, що ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_4 просив внести відомості до ЄРДР про вчинення, на його думку, кримінальних правопорушень слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ОСОБА_5 , які виразились у винесенні 30.03.2022 року передчасної і безпідставної постанови про закриття кримінального провадження № 0000564 від 05.11.2021 року а також, про вчинення посадовими особами другого слідчого відділу ТУ ДБР розташованому у м. Полтава (із дислокацією у м. Харкові) кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 382, 364 КК України, щодо не виконання або перешкоджання виконання ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 22.02.2024 року у справі 642/8861/21, провадження 1-кс/642/634/24, та просив внести до ЄРДР відомості про скоєння ОСОБА_7 злочину передбаченого ч. 3 ст. 387 КК України.

З наданого під час розгляду справи представником заявника листа з Харківської обласної прокуратури від 16.05.2024 року за № 31/3-10364-24 вбачається, що Харківською обласною прокуратурою були розглянуті заяви ОСОБА_3 подані в інтересах ОСОБА_4 від 15.04.2024 року, 25.04.2024 року які надійшли 25.04.2024 року та 29.04.2024 року у тому числі з Офісу Генерального прокурора, щодо можливих неправомірних дій окремих працівників другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава та з інших питань.

Харківською обласною прокуратурою було повідомлено, що слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000564 від 05.11.2021 року за ч. 1 ст. 366 КК України за заявою ОСОБА_4 щодо можливих протиправних дій колишнього слідчого третього слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м. Полтаві, під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 01990 від 27.12.2020 року.

За результатами досудового розслідування слідчим 30.03.2023 року було прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000564 від 05.11.2021року за ч. 1 ст. 366 КК України, витребувані слідчим суддею Ленінського районного суду м. Харкова для розгляду скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження. На даний час судовий розгляд скарги триває.

В частині щодо невиконання ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 22.02.2024 року (справа №642/8861/21) було встановлено, що підстави для внесення відомостей до ЄРДР стосовно окремих працівників другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, відсутні.

Слідчим суддею місцевого суду розглядаються скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування (ч. ч. 1, 2 ст. 306 КПК України).

Згідно положень ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР є наявність заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а підставою кримінальної відповідальності, згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно положень ст. ст. 2, 214 КПК України, у заяві про вчинення кримінального правопорушення мають бути зазначені об`єктивні дані, які свідчать про ознаки кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), які мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Як встановлено зі змісту заяви ОСОБА_4 про вчинення злочинів від 25.04.2024 року, скаржник підозрює у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, співробітників Державного бюро розслідувань які здійснювали досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001990 від 27.12.2020 року та ОСОБА_7 щодо розголошенням ним посадовим особам ГУНП в Харківській області даних досудового розслідування кримінального провадження 0001990 від 27.12.2020 року.

Слідчий суддя вважає, що доводи ОСОБА_4 , викладені у вказаній заяві, не підтверджуються належними та допустимими доказами і є лише його припущеннями, які ґрунтуються лише на суб`єктивному уявленні щодо правомірності дій службових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава (із дислокацією у м. Харкові) щодо невиконання або перешкоджання ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 22.02.2024 року, а також слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава (із дислокацією у м. Харкові) ОСОБА_5 щодо винесення постанови про закриття кримінального провадження та ОСОБА_7 щодо незаконного розголошення ним даних досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001990 від 27.12.2020 року; власному аналізі та баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність. По суті заява про вчинення кримінальних правопорушень містить лише суб`єктивний виклад обставин та не містить відомостей, за якими можна визначити наявність елементів об`єктивної сторони кримінальних правопорушень. При цьому, об`єктивних обставин, які б підтвердили чи свідчили про вчинення вказаними особами кримінальних правопорушень, заявником не наведено, а викладені відомості щодо кримінальних правопорушень є лише припущенням скаржника про неправомірність дій.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів ст. 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за ст. 214 КПК України), а також унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (ст. 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в ст. 2 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальні правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може потягти порушення прав конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерел права.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Артіко проти Італії» від 13.05.1980 року).

З об`єктивних відомостей, що містяться в матеріалах провадження, а саме з заяви ОСОБА_4 від 25.04.2024 року про кримінальні правопорушення встановлено, що він у вказаній заяві висловлює незгоду з діями працівників ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава (із дислокацією у м. Харкові) та слідчого другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава (із дислокацією у м. Харкові) ОСОБА_5 щодо винесення постанови про закриття кримінального провадження, а також ОСОБА_7 щодо розголошення ним посадовим особам ГУНП в Харківській області даних досудового розслідування кримінального провадження №001990 від 27.12.2020 року. При цьому, подана ним заява не містить обставин, які б підтверджували чи свідчили про вчинення вказаними в ній особами кримінальних правопорушень.

Таким чином, оскільки заява ОСОБА_4 про злочини від 25.04.2024 року не містить достатніх та конкретних даних чи відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень вказаними особами, слідчий суддя приходить до висновку, що невнесення посадовою особою Харківської обласної прокуратури, визначеному у встановленому законом порядку, відомостей за його заявою від 25.04.2024 року не є протиправним, а тому у задоволенні скарги належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя