Справа № 638/3352/24
Провадження № 1-кс/638/915/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року Слідча суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Шевченківської районної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000465 від 20.02.2024, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має неповнолітню дитину- сина- ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , засновника благодійних фондів, працюючого операційним директором медичного центру « Здоров`я», раніше не судимого, військовозобов`язаного, зі слів має хронічні захворювання, інвалідності спростовує, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в :

26.02.2024 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Шевченківської районної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000465 від 20.02.2024, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного за ч.1 ст. 115 КК України.

Слідчий клопотання обґрунтовує тим, що в період часу з 17.02.2024 по 24.02.2024 ОСОБА_4 , прибув за місцем мешкання своєї дружини ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , де між ними на ґрунті виниклих неприязних відносин та ревнощів, виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_8 тобто умисне протиправне заподіяння смерті останній. ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_8 розуміючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_8 і бажаючи їх настання, використовуючи малозначний привід у вигляді неприязного відношення та ревнощів, діючи умисно, протиправно, використовуючи фактор раптовості, зненацька, наніс останній не встановленим в ході досудового розслідування предметом в область серця, не менше двох ударів від яких остання померла. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій ОСОБА_4 з метою приховання вчиненого вбивства, ножом відрізав ОСОБА_8 посмертно голову та кисті обох рук, після чого склав тіло ОСОБА_8 до валізи, а кисті рук та голову у пакет. Продовжуючи свої злочині дії ОСОБА_8 , перевіз валізу з тілом ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де намагався спалити тіло потерпілої, та скинув його до льоху за вище вказаною адресою, а кисті рук та голову розкидав у невстановленому під час досудового розслідування місці.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , як стверджує орган досудового розслідування спричинив, наніс ОСОБА_8 згідно відповіді на запит КЗОЗ «ХОБСМЕ» від 24.02.2024 тілесні ушкодження, в наслідок яких настала смерть, а саме: гемотампонада навколосерцевої сумки. Проникаючі колоті порання тулуба.

Дії ОСОБА_4 , органом досудового розслідування, кваліфіковано за ч.1 ст. 115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

24.02.2024 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

25.02.2024 ОСОБА_4 було оголошено та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідча зазначає, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної (обґрунтованої) підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення (злочину), тобто виправдовують необхідність дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, як окремо, так і усіма у сукупності, а саме: протоколами огляду місця події, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України, протоколами допитів свідків, постановами про визнання речовими доказами, протоколами огляду речей, протоколами огляду відео, довідкою про причину смерті, протоколом огляду трупу тощо.

Слідча зазначає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину, протоколами огляду місця події; постановами про визнання речовими доказами, протоколами огляду речей, протоколами огляду відео, довідкою про причину смерті, протоколом огляду трупу протоколами допиту свідків іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчинені злочину в якому він підозрюється. Вказана обставина може бути врахована судом при обранні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки останній підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,2,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, орган досудового розслідування обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, так як останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину. Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні злочину, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від органу досудового розслідування та/або суду. Так, ОСОБА_4 усвідомлюючи факт притягнення його до кримінальної відповідальності, призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі та невідворотності покарання, може зникнути зі свого постійного місця проживання та переховуватися від слідства, що призведе до тяганини по даному кримінальному провадженню, а також тяганини у прийнятті відносно підозрюваного ОСОБА_4 судового рішення.

Ризик, передбачений п.2,4 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , з метою укриття чи ведення в оману орган досудового розслідування може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення, чи будь якими діями перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки досудове слідство ще триває, та певні обставини ще встановлюються.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на свідків, експерта у кримінальному провадженні шляхом умовляння, залякування чи іншим чином змусити свідків, експерта змінити свої покази.

Таким чином, фактичні обставини справи, особистість підозрюваного, характер висунутої підозри та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, свідчать про неможливість застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, про обрання якого просить слідчий.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 наполягав на задоволенні вказаного клопотання, вказав, що є всі підстави для обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні підозрюваний свою вину визнав, просив не обирати запобіжний захід пов`язаний з триманням під вартою, зазначив, що він має неповнолітнього сина та бабусю за якою необхідно здійснювати догляд. Пояснив що саме вчинив, надав послідовні показання, де зазначив про те, що наніс удари ножом ОСОБА_8 , у подальшому відчленував голову та кисті рук від вже метрового її тіла, вказав, що голову та кисті рук вивіз в різні місця, а тіло намагався спалити з метою приховання наслідків своїх дій.

Захисник просив відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що не має підстав для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою. Вказав, що є всі підстави обрати запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.

Надані стороною обвинувачення докази та матеріали кримінального провадження свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України.

При цьому, з урахуванням наданих пояснень та представлених сторонами кримінального провадження матеріалів та доказів, слідчий суддя вважає, що наявність ризиків, на які посилається орган досудового розслідування обґрунтовані та вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу судом були оцінені всі обставини з урахуванням представлених сторонами кримінального провадження матеріалів, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність у нього родини та утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, його майновий стан, наявність судимостей у підозрюваного, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується відповідні обставини.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи їх реальне існування, а також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 особливо тяжкого злочину, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість, багатоепізодійна злочинна діяльність та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, наявна можливість ухилення від явки до суду.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі - Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Зі змісту КПК України вбачається, що перевірка обґрунтованості підозри під час досудового розслідування по кримінальному провадженню при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, а також продовження строків тримання під вартою під час досудового розслідування в повному обсязі покладається виключно на слідчого суддю, що постановляє відповідні ухвали.

А питання про те, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення та чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення під час судового розгляду кримінального провадження вирішуються судом тільки при ухваленні вироку, відповідно до ст. 368 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Відповідно до статті 177 КПК України метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд встановив наявність ризиків, передбачених п. 1,2,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, та вважає їх доведеними стороною обвинувачення.

Доводи ж сторони захисту спростовуються фактами, встановленими під час судового розгляду.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 1ч. 4 ст. 183 КПК України застава не визначається у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрози його застосування. Враховуючи вищевикладене суд вважає за недоцільне визначення застави у вищевказаному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193-197, 206, 211,213, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Шевченківської районної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000465 від 20.02.2024, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів - до 23 квітня 2024 року до 14.15 години, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обчислювати з 24.02.2024.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому ст.ст. 111,112 КПК України.

Повний текст документу виготовлений 26 лютого 2024 року.

Слідча суддя: ОСОБА_1