Справа № 206/1642/24
Провадження № 1-кп/206/153/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2024 року м.Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро матеріали кримінального провадження №0000149 від 24.02.2024 та угоду про визнання винуватості від 03.05.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 07.03.2018 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 286 КК України, покарання у вигляді штрафу: 3400 грн., штраф сплачений,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2024 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 проходив повз подвір`я буд. АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Помітивши, що на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , лежать секції металевого паркану та подвір`ї навколо нього нікого немає, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення металевих секцій паркану, який визначив об`єктом свого злочинного посягання. Будучи обізнаним, що 24.02.2022 на підставі Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської федерації, на території України введено воєнний стан, а також те, що у подальшому, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05.02.2024 № 49/2024, строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року продовжено строком на 90 діб (тобто 13 травня 2024 року), ОСОБА_8 приступив до реалізації вищевказаного злочинного умислу. Реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням в інше сховище, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 перебуваючи у тому ж місці та у той же час, користуючись відсутністю власника домоволодіння та інших осіб, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом проникнення, а саме перелізши через паркан на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_6 , підійшов до секцій металевого паркану, котрий лежав на землі та біля якого стояли металеві стовпці, схопився руками за секції металевого паркану, де силою рук підняв та почергово перетягнув три секції металевого паркану разом з металевими стовпцями до свого подвір`я, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , щоб в подальшому розпорядитися ним на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 1871 грн. 12 коп.

Дії ОСОБА_5 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням в інше сховище, вчинене в умовах воєнного стану, кваліфікуються ч. 4 ст. 185 КК України.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди з підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, надана письмова згода потерпілого ОСОБА_6 , а тому просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_9 та захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просять вказану угоду з прокурором затвердити та призначити йому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно ОСОБА_9 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Відповідно до укладеної угоди про визнання винуватості від 03.05.2024 року, сторони узгодили призначення покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання із встановленням іспитового строку. На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 03.05.2024 року з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину та розкаюється у скоєному, повністю розуміє правові наслідки укладання та затвердження угоди. Укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обставин для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

Потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_6 не заперечує проти закінчення розгляду вказаного кримінального провадження шляхом укладення угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 та послідуючого затвердження укладеної угоди судом. Від потерпілого надійшла письмова заява, про те, що він дає свою згоду на вирішення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 4 ст.185 КК України, у відповідності з положеннями ст.469 КПК України, шляхом укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра та обвинуваченим. Стосовно міри покарання, в даному випадку, покладається на розсуд прокурора та суду. Претензій матеріального характеру не має, оскільки матеріальної шкоди йому не завдано.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_9 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є тяжким.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненому.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , відповідно до ст. 67 КК України, відсуті.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_9 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Узгоджене в угоді покарання обвинуваченого, на думку суду, відповідає тяжкості скоєного злочину, особі обвинуваченого, та є достатнім та необхідним для його виправлення й попередження вчинення інших кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Крім того, з обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають стягненню витрати за проведення експертизи відповідно до ст.124 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 122, 124, 126, 314, 342, 368, 370, 374, 394, 472-476 КПК України, ч.4 ст.185 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 від 03 травня 2024 року.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: три секції довжина 2,51 метрів (1 секція), висота 1,54 метри (1 секція), які складаються з металевого корпусу: розмір кутків рамки 3,5х6,5 см; сітки-рабиці: розміром квадрата 5х8 см, а також, два фрагменти арматури: довжиною 2,54 м. (1 арматура), діаметром 2 см., та один фрагмент прямокутного стовпця: довжиною 1,90 м., площею: 7,5?2 см залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь судового експерта ОСОБА_10 витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1673/24 від 27.03.2024 року у розмірі 300,00 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію Вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1