ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/435/24

28 лютого 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Костопіль обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микулин, Гощанського району Рівненської області, зареєстрованго за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, працюючого водієм ТОВ «РОМЛІС», раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 , будучи визнаним винним постановою Костопільського районного суду в Рівненській області від 23.10.2023, яка набрала законної сили 03.11.2023 року, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, продовжив систематично керувати транспортним засобом.

Так, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 , у період часу з 03.11.2023 продовжив систематично керувати транспортним засобом та 13.12.2023 близько 16 год. 19 хв., керуючи автомобілем марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку м. Костопіль, зі сторони м. Рівне, був зупинений по вулиці Пилипа Орлика, що в м. Костопіль Рівненської області, згідно п.З ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» інспектором СРПП ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 та поліцейським СРПП ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшим сержантом поліції ОСОБА_7 .

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисні дії, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

02 лютого 2024 року між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі його захисника - адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано до суду для затвердження.

В угоді про визнання винуватості від 02 лютого 2024 року прокурор та обвинувачений виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 382 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.

Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав вину у зазначеному кримінальному правопорушенні, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторонами кримінального провадження узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч.2 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згідний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, захисника, які не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а також відсутні підстави для відмови у її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, що виразилося в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 382 КК України.

При затвердженні угоди про визнання винуватості суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є інвалідом III групи, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 02 лютого 2024 року між прокурором Костопільського відділу Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 314, 373, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, ч. 1 ст. 382 КК України, суд

ЗАСУДИВ:

Угоду про визнання винуватості від 02 лютого 2024 року по кримінальному провадженню №0000549 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, укладену між прокурором Костопільського відділу Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити узгоджене покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Після набрання вироком суду законної сили речові докази, а саме:

- оптичний DVD-R диск , з відеозаписом щодо фіксації факту невиконання судового рішення водієм автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувались.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1