Справа № 531/3183/23
Номер провадження 1-кп/948/9/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2024 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження № 0000469 від 17.07.2023р. стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 155 КК України

відповідно до ч.2 ст. 376 КПК України в судовому засіданні 22.02.2024р. проголошено вступну та резолютивну частини ухвали

в с т а н о в и в :

у листопаді 2023 року до Карлівського районного суду, а потім до Машівського районного суду надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у даному провадженні, для розгляду якого ухвалою суду від 30.11.2023р. призначено підготовче судове засідання.

Клопотання захисника

В судовому засіданні 22.02.2024р. захисник заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України через невідповідність його вимогам КПК України.

В обґрунтування своїх доводів зазначила, що відповідно до ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин злочину, які він вважає встановленими, правову кваліфікацію та формулювання обвинувачення.

Ч.1 ст. 155 КК України передбачає відповідальність за вчинення дій сексуального характеру з особою, яка не досягла 16-річного віку.

Натомість в абзаці 4 обвинувального акту вказані такі дії ОСОБА_8 , як порушення статевої недоторканності, вчинення розпусних дій, збудження статевого інстинкту, моральне розбещення, порушення нормального фізичного, психічного і соціального розвитку неповнолітньої ОСОБА_9 , але ч.1 ст. 155 КК України не передбачає відповідальності за чинення таких дій, а отже обвинувальний акт в цій частині суперечить п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Крім цього, хоча злочин, передбачений ч.1 ст. 155 КК України є формальним та його наслідки на кваліфікацію злочину не впливають, але їх наявність є визначальними для оцінки діяння, оскільки необхідно визначити ступінь суспільної небезпеки інкримінованого обвинуваченому діяння, виходячи з конкретних обставин та наслідків, так як відповідно до ст. 65 КК України при доведеності вини особи має бути призначене достатнє покарання особі.

Наявність обвинувального акту в такій редакції, без категоричного твердження щодо наслідків, вказує на те, що прокурор ухиляється від свого обов`язку визначити фактичні обставини справи, які вважає встановленими, спонукаючи суд визначити їх самостійно, що може призвести до порушення права на захист.

Вказана неконкретність обвинувачення унеможливлює розуміння обвинуваченим того факту чи інкримінується йому додатковий об`єкт, яким може бути здоров`я потерпілої, що безпосередньо впливає на обсяг доказування.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні захисник та обвинувачений клопотання підтримали з наведених у його змісті підстав. Також захисник зазначила, що хоча ст. 291 КПК України не містить вказівки про наслідки, але законодавець зобов`язує прокурора викласти фактичні обставини справи, які вважає встановленими, зокрема щодо соціального, фізичного, психічного стану особи, щоб суд мав змогу їх перевірити.

Прокурор просила у задоволенні клопотання відмовити, з огляду на дотримання вимог ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки фактичні обставини та обвинувачення викладені саме таким чином, як прокурор вважав за потрібне. Водночас, чітко вказана кваліфікація за ч.1 ст.155 КК України, встановлено час, місце злочину, що відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Стосовно можливого порушення права на захист зазначає, що суд не має права виходити за межі пред`явленого обвинувачення.

Представник потерпілої вважала, що підстав для повернення обвинувального акту немає.

Законний представник потерпілої вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам закону.

Мотиви суду

Приписами ст. 314 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Основне завдання стадії підготовчого судового засідання полягає в тому, щоб процесуально та організаційно забезпечити проведення судового розгляду відповідно до положень кримінального процесуального законодавства.

Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

В ст.ст.109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Так, відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Будь-яких інших підстав для повернення обвинувального акту прокурору законом не передбачено.

Судом установлено, що обвинувальний акт, в свою чергу, містить всі відомості, які передбачені пунктами 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, до нього даний реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки обвинуваченого та захисника про отримання копії обвинувального акта та вказаного вище реєстру.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Щодо доводів сторони захисту про те, що за ч.1 ст. 155 КК України не передбачена відповідальність за порушення статевої недоторканності, вчинення розпусних дій, збудження статевого інстинкту, моральне розбещення, порушення нормального фізичного, психічного і соціального розвитку неповнолітньої, суд зазначає, що ця обставина не є підставою для повернення обвинувального акту прокурора і при наявності для того підстав може бути виключена з обвинувачення як прокурором, якщо він дійде висновку про зміну обвинувачення, так і судом, якщо він дійде висновку про винуватість особи, але не встановить доказів на підтвердження тих чи інших обставин.

Щодо не зазначення наслідків, суд зазначає, що обвинувачення прокурором викладене відповідно до ч.1 ст. 155 КК України, якою не передбачено наслідків злочину, а відтак вважає, що стороною обвинувачення дотримані вимоги ст. 291 КПК України.

Отже, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами ст. 291 КПК України, а відтак у задоволенні клопотання сторони захисту необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314 КПК України, суд

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 10 год. 30 хв. 23 лютого 2024 року

Суддя ОСОБА_1