СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2276/24
ун. № 759/6401/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000075 від 05.01.2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000075 від 05.01.2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000075 від 05.01.2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.01.2024 року, близько 12 год. 45 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи кухонний ніж, вчинив закінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак не довів свій злочинний умисел до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

Так, протягом дня 05.01.2024 року ОСОБА_4 спільно з сестрою ОСОБА_7 та матір`ю ОСОБА_8 перебували за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де проводили особисте дозвілля, займаючись побутовими справами. Цього ж дня, близько 12 год. 40 хв., між ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, з приводу того, що останні нібито ображають бабусю ОСОБА_4 , яка проживає спільно з ними. Під час зазначеного словесного конфлікту, ОСОБА_4 будучи обуреним поведінкою сестри та матері, відчуваючи до них раптово виниклу особисту неприязнь, вирішив вчинити умисне вбивство останніх.

Так, продовжуючи попередній словесний конфлікт та безпосередньо реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_4 близько 12 год. 45 хв., продовжуючи перебувати в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , з невстановленого місця квартири взяв кухонний ніж, та утримуючи його в своїй правій руці, наблизився з ним до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які на той момент перебували в коридорі квартири. Останній, діючи умисно і цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вказаним ножем почав наносити удари в область живота, грудей та кінцівок ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , тобто у місце розташування життєво-важливих органів. В свою чергу останні, намагаючись врятуватись, вибігли до загального коридору під`їзду, де в подальшому їм своєчасно було викликано швидку медичну допомогу.

Своїми протиправними діями, ОСОБА_4 умисно заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини, поранення селезінки, непроникаючих поранень грудної клітки, колото-різаних поранень кінцівок, а ОСОБА_7 - тілесні ушкодження у вигляді множинних колото-різаних поранень грудей, живота, кінцівок, поранення серця, лівої легені, діафрагми, селезінки, печінки (проникаючого торакоабдомінального поранення). ОСОБА_4 виконавши таким чином усі дії, які вважав необхідними для заподіяння смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишився в приміщенні квартири, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки останнім було своєчасно надано медичну допомогу.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні закінченого замаху на вбивство двох осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

05.01.2024 року, ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06.01.2024 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 1 ст. 115 КК України.

06.01.2024 року, слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

01.03.2024 року, керівником Святошинської окружної прокуратури міста Києва продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 06.04.2024 року.

01.03.2024 року, слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 06.04.2024 року включно.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , повністю підтверджується отриманими під час досудового розслідування доказами, у тому числі: протоколами огляду місця події від 05.01.2024 року, довідками № 17, № 18 з КНП «Київська міська клінічна лікарня № 17», протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , повідомленням ОСОБА_4 про підозру у вчиненні злочину, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Беручи до уваги те, що термін перебування підозрюваного ОСОБА_4 під вартою у даному кримінальному провадженні закінчується 06.04.2024 року включно, однак завершити досудове розслідування до закінчення цього строку неможливо внаслідок особливої складності провадження та необхідності проведення значного ряду (комплексу) слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а також судових експертиз, спрямованих на збір, перевірку доказів, для виконання завдань кримінального провадження та дотримання його загальних засад, зокрема повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчиненого правопорушення. На даний час не завершені раніше призначені експертизи: судово-медична експертиза від 08.01.2024 року, стаціонарна комплексна судова психолого психіатрична експертиза відносно підозрюваного ОСОБА_4 , для проведення якої останнього ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва спрямовано до Львівської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії МОЗ України» (79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, 95), крім цього не виконані вимоги ст.ст. 290 та 291 КПК України.

Лише після отримання висновків зазначених експертиз буде отримана можливість для складення обвинувального акту, а також вирішення питання щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Направлення справи до суду без проведення зазначених експертиз, не вбачається за доцільне, оскільки необхідне всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження. У зв`язку з викладеним, враховуючи особливу складність провадження, виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування.

Також орган досудового розслідування вказав, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України на даний час продовжують існувати ризики, передбачені у п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про те, що у випадку звільнення ОСОБА_4 з-під варти останній може вчинити спроби: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Про наявність перелічених вище ризиків свідчить наступне: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжкого злочину. Тобто враховуючи міру покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання судом його винуватим, ця обставина вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання підозрюваний може вчинити спробу переховування. Крім того, згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на всій території України від 24 лютого 2022 року, введений воєнний, який в подальшому було неодноразово продовжено та який діє по сьогоднішній день. Тобто ОСОБА_4 , користуючись ситуацією в країні, знаходячись на волі буде мати змогу переховуватися від органів досудового розслідування, зокрема, в місцях постійного проведення бойових дій або місцях непідконтрольних органам державної влади України.

Перебуваючи не під вартою, підозрюваний ОСОБА_4 може чинити спроби незаконного впливу на свідків та потерпілих. Так, ОСОБА_4 може знати свідків у кримінальному провадженні, оскільки вони є його сусідами, тому перебуваючи на волі, останній з метою зміни чи взагалі відмови від дачі показів та уникнення від кримінальної відповідальності може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Разом з тим, злочин в якому на теперішній час підозрюється ОСОБА_4 він вчинив відносно матері та сестри. Тобто у випадку незастосування відносно підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під вартою, останній у повсякденному житті може зустрічатись зі свідками та чинити на останніх незаконний вплив. Окрім того, підозрюваний до дня вчинення інкримінованого йому злочину, проживав спільно з потерпілими в одній квартирі, тому наявний ризик того, що у випадку не застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, він проживаючи в одній квартирі з потерпілими, може чинити незаконний вплив на останніх. Оскільки злочин, в якому на даний момент підозрюється ОСОБА_4 є насильницьким тому є підстави вважати, що останній може здійснювати вплив на вказаних свідків та потерпілих в тому числі шляхом залякування, примусу, погроз або застосування насильства з метою зміни або ненадання ними викривальних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Також є підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, останній офіційно не одружений, не працюючий, на утриманні дітей не має, підозрюється у вчиненні злочину відносно членів своєї сім`ї, тобто в підозрюваного фактично відсутні міцні соціальні зв`язки, які б як важелі впливу могли утримати останнього від вчинення інших злочинів. Разом з тим, враховуючи обставини вчиненого злочину, характер, кількість та локалізацію спричинених тілесних ушкоджень, у випадку не застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваний, проживаючи в одній квартирі з потерпілими, може вжити заходів для закінчення злочину, в якому підозрюється тепер. Зазначене вказує на те, що ОСОБА_4 не може своє життя вписувати в рамки правил поведінки у суспільстві, не порушуючи при цьому прав оточуючих громадян і має схильність до таких дій.

Крім того, зазначено про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів. Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що він не буде дієвим на. Також, до підозрюваного ОСОБА_4 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді особистої поруки у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями, відповідні заяви не подавали. Відповідно до ст. 181 КПК України запобіжний захід у виді домашнього арешту не може бути застосований до ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що останній не зможе перешкодити переховування від органу досудового розслідування та суду, не зможе забезпечити утримання підозрюваного від незаконного впливу на потерпілих та свідків, які проживають з ним в одному під`їзді.

На підставі викладеного просили слідчого суддю продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 06.06.2024 включно (строком на 60 днів), без визначення розміру застави.

У судовому засідання прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні заперечень щодо задоволення клопотання не висловив.

У судовому засіданні підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Зважаючи на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 01 березня 2024 року (справа №759/4218/24) ухвала про тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діє до 06.04.2024 року.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подано 01.04.2024 року, тобто у строк, визначений ст. 199 КПК України.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою. У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Судом встановлено, що 14 листопада 2023 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

06 січня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України (а.с. 26-27).

Постановою керівника Святошинської окружної прокуратури міста Києва від 01 березня 2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 05.01.2024 року, до трьох місяців, тобто до 06.04.2024 року (77-78).

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва (справа №759/4218/24) від 01 березня 2024 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, а саме до 06.04.2024 року (а.с. 79).

07 лютого 2024 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва у справі №759/2551/24 направлено ОСОБА_4 до Львівської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії МОЗ України»(79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, 95) для проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи (а.с. 80).

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 01 квітня 2024 року у справі №759/6403/24 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2024 року за №0000075 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, до п`яти місяців, тобто до 06.06.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Частиною 2 ст. 177 КПК України встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

06 січня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

У рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою. При цьому така підозра не може ґрунтуватися лише на тому, що особа вчинила в минулому правопорушення, навіть аналогічне. Таким чином, підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Розглядаючи скаргу у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року, ЄСПЛ підкреслив також, що при визначенні «ступеня підозри» підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту може бути «більш низький поріг обґрунтованості підозри» при вчиненні особливої категорії злочинів».

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема:

- протоколами огляду місця події від 05.01.2024 року;

- протоколами допиту свідка від 05.01.2024 року;

- довідками КНП «Київська міська клінічна лікарня №7»;

- протоколом допиту підозрюваного від 05.01.2024 року;

- протоколом огляду предмету та документів від 17.01.2024 року;

- протоколами огляду речей від 06.01.2024 року;

- протоколами огляду документів від 08.01.2024 року;

- протоколами проведення слідчого експерименту від 25.01.2024 року;

- протоколами додаткового допиту потерпілого від 31.01.2024 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод далі - Конвенція (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, у разі задоволення клопотання про продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У поданому клопотанні орган досудового розслідування зазначив, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Орган досудового розслідування у поданому клопотанні та у судовому засіданні вказали, що обґрунтовано вважати про наявність вказаних ризиків дають наступні обставини:

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжкого злочину. Тобто враховуючи міру покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання судом його винуватим, ця обставина вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання підозрюваний може вчинити спробу переховування. Крім того, згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на всій території України від 24 лютого 2022 року, введений воєнний, який в подальшому було неодноразово продовжено та який діє по сьогоднішній день. Тобто ОСОБА_4 , користуючись ситуацією в країні, знаходячись на волі буде мати змогу переховуватися від органів досудового розслідування, зокрема, в місцях постійного проведення бойових дій або місцях непідконтрольних органам державної влади України.

Перебуваючи не під вартою, підозрюваний ОСОБА_4 може чинити спроби незаконного впливу на свідків та потерпілих. Так, ОСОБА_4 може знати свідків у кримінальному провадженні, оскільки вони є його сусідами, тому перебуваючи на волі, останній з метою зміни чи взагалі відмови від дачі показів та уникнення від кримінальної відповідальності може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Разом з тим, злочин в якому на теперішній час підозрюється ОСОБА_4 він вчинив відносно матері та сестри. Тобто у випадку незастосування відносно підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під вартою, останній у повсякденному житті може зустрічатись зі свідками та чинити на останніх незаконний вплив. Окрім того, підозрюваний до дня вчинення інкримінованого йому злочину, проживав спільно з потерпілими в одній квартирі, тому наявний ризик того, що у випадку не застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, він проживаючи в одній квартирі з потерпілими, може чинити незаконний вплив на останніх. Оскільки злочин, в якому на даний момент підозрюється ОСОБА_4 є насильницьким тому є підстави вважати, що останній може здійснювати вплив на вказаних свідків та потерпілих в тому числі шляхом залякування, примусу, погроз або застосування насильства з метою зміни або ненадання ними викривальних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Також є підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, останній офіційно не одружений, не працюючий, на утриманні дітей не має, підозрюється у вчиненні злочину відносно членів своєї сім`ї, тобто в підозрюваного фактично відсутні міцні соціальні зв`язки, які б як важелі впливу могли утримати останнього від вчинення інших злочинів. Разом з тим, враховуючи обставини вчиненого злочину, характер, кількість та локалізацію спричинених тілесних ушкоджень, у випадку не застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваний, проживаючи в одній квартирі з потерпілими, може вжити заходів для закінчення злочину, в якому підозрюється тепер.

Слідчий суддя погоджується, вважає доведеним наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на наявні матеріали досудового розслідування у їх сукупності, що додані до клопотання.

Слідчий суддя зобов`язаний зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК України. При розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ «Харченко проти України»).

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, обґрунтовується тим, що на даний час зазначені вище ризики, не зменшились та не перестали існувати, а отже інший більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні.

Зважаючи на встановлені у судовому засідання обставини, слідчий суддя погоджується, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Більш м`які запобіжні заходи не будуть дієвими за конкретних обставин кримінального провадження.

Крім того, завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали не представилося можливим та потребує додаткового строку, оскільки внаслідок особливої складності провадження та необхідності проведення значного ряду (комплексу) слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а також судових експертиз, спрямованих на збір, перевірку доказів, для виконання завдань кримінального провадження та дотримання його загальних засад, зокрема повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчиненого правопорушення. На даний час не завершені раніше призначені експертизи: судово-медична експертиза від 08.01.2024 року, стаціонарна комплексна судова психолого психіатрична експертиза відносно підозрюваного ОСОБА_4 , для проведення якої останнього ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва спрямовано до Львівської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії МОЗ України» (79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, 95), крім цього не виконані вимоги ст.ст. 290 та 291 КПК України.

Таким чином, суд вважає доведеним, що заявлені ризики не зменшились, вони виправдовують тримання особи під вартою та наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними» «Бойченко проти Молдови» § 142; «Худойоров проти Росії» § 173, але повинні містити вказівки на конкретні факти і особисті обставини заявника, які виправдовують його тримання під вартою «Алексанян проти Россії» § 179; «Рубцов і Балаян проти Росії» §§ 30-32.

Квазі-автоматичне продовження строку тримання під вартою суперечить гарантіям, викладеним у частині 3 статті 5 «Тейс проти Румунії» § 40.

Завданням органів влади є встановити, чи продовжують існувати підстави, які обґрунтовують тривале тримання під вартою «Мерабішвілі проти Грузії» § 234.

Лише за допомогою обґрунтованих рішень може бути забезпечений суспільний контроль за здійсненням правосуддя «Тасе проти Румунії» § 41.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Зважаючи на зазначені норми кримінального процесуального законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави у конкретному кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Зважаючи на вищезазначені норми кримінального процесуального законодавства, практику європейського суду з прав людини, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки з урахуванням наведених обставин та встановлених ризиків, інший запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків до завершення досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 193,194, 196-197, 199, 369-372, 376 КПК України слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000075 від 05.01.2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 06.06.2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено і оголошено в приміщенні суду 03.04.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1