Справа №567/1006/24
Провадження №1-кп/567/116/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2024 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в

м. Острозі Рівненської області кримінальне провадження №0000050 від 03.04.2024 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5. ст.27 ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України,

сторонами кримінального провадження є:

прокурор - ОСОБА_4

захисник - ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_3

встановив:

09.06.2023 року перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_3 виник умисел на пособництво в підробленні посвідчення водія з метою подальшого його використання.

В подальшому, реалізуючи свій умисел, направлений на пособництво у підробленні посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, 09.06.2023 року ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи соціальну мережу «Facebook» побачивши оголошення про виготовлення посвідчення водія на замовлення, завідомо знаючи, що воно являється підробленим, користуючись запропонованими послугами невстановленої слідством особи, вступив з останньою у злочинну змову, направлену на підроблення посвідчення водія, а саме: особисто передав свою фотокартку, особисті дані з метою сприяння невстановленій особі у підробленні посвідчення водія на своє ім`я.

Після цього, невстановлена слідством особа із застосуванням знакодрукуючого пристрою із струминно-крапельним та термосублімаційним способом нанесення зображення, виготовила підроблене посвідчення водія серія і номер - НОМЕР_1 від 24.08.2023 на ім`я ОСОБА_3 , що посвідчує право керування транспортними засобами категорії «В,С», яке не відповідає аналогічним бланкам посвідчення водія, що перебувають в офіційному обігу на території України по способах друку та елементам захисту, та яке наприкінці серпня 2023 року за винагороду в сумі 11000 грн. передала ОСОБА_3 .

Окрім того, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій умисел на використання підробленого посвідчення водія, не пройшовши встановленого порядку отримання водійського посвідчення, затвердженого постановою КМУ №340 від 08.05.1993р. «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», яка передбачає: закінчення курсів водіння по підготовці водіїв для отримання водійського посвідчення, проходження медичного огляду, складання іспитів у сервісному центрі МВС та отримання водійського посвідчення, вчинив дії щодо використання завідомо підробленого посвідчення водія на власне ім`я за наступних обставин.

03.04.2024 року о 17 год. 20 хв., ОСОБА_3 , будучи учасником дорожнього руху як водій транспортного засобу, а саме: автомобіля марки ВАЗ 21099. реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись в АДРЕСА_2 , маючи при собі підроблене посвідчення водія серія і номер - НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , яке відповідно до висновку судової технічної експертизи документів №СЕ-19/118-24/4098- ДД від 23.04.2024 року не відповідає аналогічним бланкам посвідчення водія, що перебувають в офіційному обігу на території України по способах друку та елементах захисту, був зупинений працівниками відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, в порядку Закону України. «Про Національну поліцію».

В подальшому, виконуючи законну вимогу працівника поліції, щодо надання документів на транспортний засіб, достовірно знаючи, що посвідчення водія серія і номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, діючи умисно, з метою створити перед працівниками поліції видимість наявності у нього дійсного посвідчення водія та відповідно і з цим права на керування транспортними засобами категорії «В,С» і таким чином уникнути адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із порушенням Правил дорожнього руху (ст.126 КУпАП), надав для перевірки працівникам поліції завідомо для нього підроблене посвідчення водія серія і номер - НОМЕР_1 із його особистими анкетними даними та фотокарткою, яке за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає аналогічним бланкам посвідчення водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, тобто використав його.

Під час судового розгляду між прокурором Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури, якому на підставі ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000050 від 03.04.2024 ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 13.06.2024 було укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.468, 469, 470, 472 КПК України.

Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.5. ст.27 ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, щодо обставин, викладених в обвинувальному акті від 26.07.2023, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинення яких ставиться йому у провину.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у разі затвердження такої угоди, а саме за ч. 5 ст. 27 ч.1 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн., за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання обвинуваченому просять призначити шляхом поглинення меньш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримавши угоду, повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5. ст.27 ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України в обсязі обвинувачення, підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник в судовому засіданні проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечив, зазначивши, що його підзахисний свою вину у вчинені кримінальних правопорушень як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні визнає, угоду про визнання винуватості уклав добровільно, зауважень до правильності кваліфікації дій обвинуваченого немає.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 468 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений

ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відносяться до кримінальних проступків, санкція яких передбачає альтернативу видів покарання.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.5. ст.27 ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та те, що обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - відсутні, враховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням положень ст. 70 КК України.

Покарання, яке узгоджене сторонами є достатнім для виправлення обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст. 476 КПК України.

При цьому суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні становлять згідно висновку судової технічної експертизи №СЕ-19/118-24/4098-ДД від 23.04.2024 -3786 грн. 40 коп., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 374, 475, 100, 122, 124 КПК України,

засудив:

затвердити угоду від 13.06.2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5. ст.27 ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

-за ч.5. ст.27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.,

-за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у даному кримінальному провадженні в розмірі 3786 грн. 40 коп.

Речові докази у справі:

-посвідчення водія серії НОМЕР_1 ,

-диск для лазерних систем зчитування DVD-R з наявними файлами фіксації зупинки ОСОБА_3 на автодорозі в с. Оженин по вул. Мирна 03.04.2024 - зберігати при матеріалах справи протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1