Справа № 309/5813/23
Провадження № 1-кп/309/360/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесеного до ЄРДР за зареєстрованим №0000538 від 03.09.2023) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іза, Хустського району, Закарпатської області, проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

03 вересня 2023 року близько 03 год 00 хв, водій ОСОБА_3 , діючи з необережності, проявляючи кримінально-протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на ненастання суспільно небезпечних наслідків, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volkswagen Passat Variant», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись вулицею Бориса Джонсона в м.Хуст, у напрямку вулиці Духновича в сторону кафе «Селена», порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України (ПДРУ), а саме п.п.2.3; 10.1; 11.3; 12.1 та 1.10 (в частині тлумачення поняття «тротуар» та «проїзна частина») ПДРУ, не переконавшись у безпечності своїх дій, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку та маючи можливість рухатись проїзною частиною дороги, виїхав на лівий тротуар по напрямку свого руху, який не призначений для руху транспортних засобів, де допустив зіткнення передньою частиною свого автомобіля з металевим дорожнім знаком. Внаслідок зіткнення, дорожній знак похилився та верхньою металевою частиною вказаного знаку було нанесено тілесні ушкодження в область голови пішоходу ОСОБА_6 , який в цей час стояв на тротуарі.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ВЧМТ, забій головного мозку, травматичний набряк головного мозку, відкритий уламковий імпресивний перелом лобної кістки із зміщенням уламків в черепну коробку, обширна забійно-рвана рана лобно-тімяної ділянки голови, сполучена з переломом, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Невиконання водієм ОСОБА_3 указаних вимог ПДРУ стало причиною настання дорожньо-транспортної пригоди та знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманням ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Також водій ОСОБА_3 порушив і вимоги п.п.1.5 ПДР України, зміст якого полягає в том, що «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкод для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».

Таким чином, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тим самим вчинивши дії, передбачені частиною 2 статті 286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, визнав повністю, суду пояснив, що він їхав по вулиці Б.Джонсона, звернув у сторону «Епіцентра». Зацепив знак коли рухався заднім ходом і дорожній знак ударив пішохода. Він це не побачив і поїхав додому. Наступного дня дізнався про те, що знак вдарив пішохода. Шкода потерпілому повністю відшкодована, щиро жалкує про те, що сталося та кається у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подавши заяву у який просить розгляд справи провести без його участі, претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор просив провести розгляд справи у спрощеному порядку, призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки без позбавлення права керування ТЗ та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від призначеного покарання з іспитовим строком в 2 роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора, обвинуваченого та захисника, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а також дадуть змогу вирішити долю речових доказів.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом суд вважає доведеними факти:

порушення ОСОБА_3 , як особою, що керує транспортним засобом, правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тобто вчинення ним злочину, передбаченого частиною 2 ст. 286 КК України;

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив необережне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачений посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимий.

Також суд враховує думку потерпілого ОСОБА_6 який згідно поданої заяви не має претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 .

Згідно досудової доповіді складеної Хустським РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області беручи до уваги зібрану інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, а також низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення та середню ймовірність небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства можливе та не становить небезпеку для суспільства.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, у тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частини 2 статті 286 КК України, у виді позбавлення волі без застосування альтернативного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Водночас, враховуючи обставини, що характеризують тяжкість кримінального правопорушення, яке обвинувачений ОСОБА_3 вчинив вперше, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції його від суспільства і вважає за можливе, на підставі статті 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у темну пору доби, строк дії якого на момент розгляду справи сплив, клопотання про його продовження чи обрання нового запобіжного заходу прокурором не заявлялося, а тому суд не вирішує дане питання при ухваленні вироку.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року та 6 (шість) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- автомобіль марки «Volkswagen Passat Variant», номерний знак НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 повернути ОСОБА_3 ;

- запаховий слід з ручки водійської дверки, який упаковано в спеціалізований пакет ВУМ 2011043; запаховий слід з ручки коробки перемикання швидкостей, який упаковано в спеціалізований пакет ВУМ 2011042; запаховий слід з керма автомобіля, який упаковано в спеціалізований пакет ВУМ 2011040; дублюючий показник повороту автомобіля, який упаковано в спеціалізований пакет WAR1111280; осип пластмаси червоного кольору, який упаковано в спеціалізований пакет PSP2348356 та змив речовини бурого кольору, який упаковано в паперовий конверт, які згідно квитанції №944 від 27.11.2023 здано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області знищити;

- диск з відеозаписом камери спостереження, яка розташована на приміщенні будівлі по вул. Духновича, 8 в м.Хуст та диск з відеозаписом камери спостереження, яка розташована на приміщенні будівлі по АДРЕСА_2 , залишити при матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт накладений на речові докази, згідно ухвали слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 05 вересня 2023 року.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд Закарпатської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1