Справа № 487/1816/24
Провадження № 1-кс/487/1674/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва клопотання заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000207 від 21.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший групи прокурорів - заступник начальника відділу нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000207 від 21.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, звернулась до слідчого судді з клопотанням, в якому просила накласти арешт на транспортні засобі, а саме: Audi Q7 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 ; ВАЗ 2110 д.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

У клопотанні прокурор посилалася на те, що зазначені автомобілі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000207 від 21.02.2024 у зв`язку з їх відповідністю критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки вони були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На даний час у кримінальному провдженні необхідно забезпечити збереження вилученого майна з метою проведення слідчих дій, в першу чергу, детального огляду та судових експертиз, а тому виникла необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

В судовому засіданні прокурор не була присутня, надала заяву, в якій клопотання підтримала і просила задовольнити, розглянувши його без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без участі власників майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволеню з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000207 від 21.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.02.2024 о 18:13 год за адресою: м. Херсон, на перехресті Миколаївського шосе та провулку Козацького трапилась дорожньо-транспортна подія за участю автомобіля Audi Q7 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та втомобіля ВАЗ 2110 д.н. НОМЕР_2 , під керуванням оперуповноваженого УКР ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та пасажирів - старшого оперуповноваженого УКР ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_8 та оперуповноваженого УКР ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 . Водій кожного з транспортних засобів стверджує, що рухвася на сигнал свтлофора, що дозволяє рух. Зіткнення відбулося у межах смуги руху транспортного засобу ВАЗ 2110. Внаслідок ДТП пасажир авто ВАЗ 2110 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

21.02.2024 проведений огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, оглянуто і тимчасово затримано транспортні засоби Audi Q7 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , та ВАЗ 2110 д.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

Зазначені транспортні засоби постановою слідчого від 21.02.2024 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

В якості підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, у клопотанні зазначено, що вищезазначене майно є речовими доказами у розумінні ст. 98 КПК України, яке підтверджує певні факти та обставини, що мають значення для цього кримінального провадження, у зв`язку із чим необхідно накласти арешт на вилучене майно.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000207 від 21.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки містить на собі сліди кримінального правопорушення, що підтверджуються протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.02.2024.

Беручи до уваги, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно є доказом злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а також необхідність проведення низки процесуальних дій для встановлення обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, чому і має сприяти застосування таких заходів, слідчий суддя вважає, що накладення арешту є необхідним, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000207 від 21.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна.

Накласти арешт на транспортні засоби, а саме: Audi Q7 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 ; ВАЗ 2110 д.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , із забороною розпоряджатися майном.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1