Справа № 362/579/24
Провадження № 1-кп/362/350/24
ВИРОК

Іменем України

26.02.2024 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0005026 від 20.10.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Санжариха Смілянського району Черкаської області, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, розлучений, пенсіонер, житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 у період часу з 03.12.2022 по 19.10.2023, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно та безпричинно систематично вчиняв щодо своєї доньки ОСОБА_4 психологічне насильство, яке виражалось у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, що призвело до психологічних (моральних) страждань останньої, а також погіршило якість життя потерпілої ОСОБА_4 , а саме викликало у неї зміни в психоемоційному стані у вигляді лабільності емоційних переживань, накопичення емоційних переживань, образливості, приниження гідності та розгубленості почуттів, які перешкоджають її соціальному функціонуванню як особистості.

Цими діями ОСОБА_5 порушив вимоги ст. 28 Конституції України та вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Так, 03.12.2022 близько 20:30 год. ОСОБА_5 перебував за місцем свого проживання ( АДРЕСА_1 ) вчинив щодо своєї доньки ОСОБА_4 , тобто відносно іншої особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, домашнє насильство, а саме: висловлювався нецензурною лайкою в її адресу, погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї та в подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також ОСОБА_5 продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 27.07.2023 близько 20:0 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, повторно протягом року вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру відносно своєї доньки ОСОБА_4 , а саме виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї та в подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 19.10.2023, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, повторно протягом року вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру відносно своєї доньки ОСОБА_4 , а саме виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство в сім`ї.

Отже, ОСОБА_5 умисно систематично вчиняв психологічне насильство щодо доньки ОСОБА_4 , тобто відносно іншої особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи призвело до зміни в психоемоційному стані у вигляді лабільності емоційних переживань, накопичення емоційних переживань, образливості, приниження гідності та розгубленості почуттів, які перешкоджають її соціальному функціонуванню як особистості, нестабільний емоційний стан знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із вчиненим до неї насильством з боку її батька ОСОБА_5 , а тому ОСОБА_4 завдані психологічні (моральні) страждання.

Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винуватий перебуває в сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

26.02.2024 у вказаному кримінальному провадженні між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_6 на підставі ст. ст. 468-469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, за змістом якої ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. Сторони узгодили, що покарання обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік та, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнити його від відбуття цього покарання з випробовуванням, з покладення обов`язків передбачених ст. 76 КК України..

У судовому засіданні ОСОБА_5 , позицію якого підтримала його захисниця, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю, підтвердив, що кримінальне правопорушення вчинив за обставин, викладених в обвинувальному акті та угоді про примирення, просив суд затвердити угоду та призначити йому узгоджену міру покарання.

Потерпіла просила затвердити угоду про примирення, вказавши, що особисто ініціювала укладення цієї угоди, наслідки укладення та затвердження угоди їй зрозумілі.

Прокурор у судовому засіданні наголосив, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, угода є добровільною, відповідає інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, просив затвердити угоду про примирення і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення за ст. 126-1 КК України відноситься до нетяжкого злочину, що в силу вимог ч. 3 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні, а також суд установив, що угода у цьому кримінальному провадженні укладена за ініціативою потерпілої у відповідності до вимог ч. 1 ст. 469 КПК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє: свої права, передбачені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом, а потерпілий, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, судом встановлено, що угода про примирення укладена у відповідності до положень ч. 1 ст. 469 КПК України.

При перевірці угоди про примирення на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися, узгоджене сторонами покарання відповідає санкції ст. 126-1 КК України.

На підставі наведеного, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, враховуючи особу винного, який без негативних характеристик за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, пенсіонер, раніше не судимий, наявність обставини, яка пом`якшує покарання (щире каяття), відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає можливим відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 1 ст. 475 КПК України, затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 за участі представника захисника ОСОБА_6 призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373-374, 393, 395, 468-469, 471, 473, 475, 532 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0005026 від 20.10.2023, що була укладена 26.02.2024 між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , його захисником ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області лише з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1