Справа № 272/315/21
В И Р О К

Іменем України

05 березня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в:

15 листопада 2020 року близько 01 години ОСОБА_4 перебував на площі Т.Г.Шевченка в м. Андрушівка Житомирського району та області, де у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій умисел, у цей же день та місці ОСОБА_4 наніс ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в район нижньої щелепи, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-лицевої травми (крововиливу слизової оболонки нижньої губи), травматичної екстракції 1-го та 2-го зубів верхньої щелепи справа, патологічної рухливості та тріщини коронок 3-го зуба верхньої щелепи справа і 1, 2 зубів верхньої щелепи зліва, струсу головного мозку, що відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я. Разом з цим, в результаті отримання вказаного удару ОСОБА_7 при падінні на асфальтове покриття отримав легкі ушкодження у вигляді садна в ділянці лівого колінного суглобу.

Одразу після цього ОСОБА_4 в той момент, коли потерпілий ОСОБА_8 лежав на асфальті, наніс йому один удар ногою в лобну частину голови, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді садна чола, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається повністю. Зокрема обвинувачений показав, що того вечора між ним та ОСОБА_7 виник конфлікт, в ході якого він раптово вдарив ОСОБА_7 в щелепу, від чого той втратив свідомість. В цей час обвинувачений підійшов до ОСОБА_9 , який лежав на землі, і наніс йому один удар ногою в голову.

Окрім показань обвинуваченого, його винуватість у вчиненні вищевказаних діянь підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_7 підтвердив, що за вищевказаних обставинах 14.11.2020 у вечері до нього, його брата та друга під`їхав автомобіль, з якого вийшли ОСОБА_4 та ОСОБА_10 . Після чого між ними відбувся словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 наніс йому удар, від якого він втратив свідомість. До тями прийшов в машині батька, який його забрав. На наступний день звернувся до Андрушівської лікарні, а через декілька днів звернувся до спеціалізованої лікарні.

Відповідно до акту судово-медичного обстеження від 15.11.2020 № 200 та висновку експерта від 07.12.2020 № 200 (т. 1 а.с. 133-134, 137-138) у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-лицевої травми крововилив слизової оболонки нижньої губи, травматична екстракція 1-го та 2-го зубів верхньої щелепи справа, перелом альвеолярного відростка в ділянці 1-го та 2-го зубів верхньої щелепи справ, патологічна рухливість та тріщина коронок 3-го зуба верхньої щелепи справа і 1-го, 2-го зубів верхньої щелепи зліва, струс головного мозку. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії твердого тупого предмету, можливо в термін та за обставин, що вказує освідуваний, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я. Садна в ділянці лівого колінного суглобу, що утворилось від дії твердого тупого предмету, можливо в термін та за обставин, що вказує освідуваний, відносяться до категорії легкого тілесного ушкодження. Можливість утворення вказаної закритої черепно-лицевої травми при падінні на площину з положення стоячи (як з наданням тілу прискорення, так і без нього) виключається. Відповідно до висновків експерта від 12.01.2021 № 220 та від 12.01.2021 № 6 (т. 1 а.с. 159-162) тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 , могли утворитись в час та за обставин, вказаних при проведенні слідчих експериментів за його участі, а також за участі свідка ОСОБА_11 .

Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених діянь доведена, і кваліфікує їх за ч. 1 ст. 125 КК як умисне легке тілесне ушкодження, та за ч.1 ст. 122 КК як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених статтею 121 КК, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК, є кримінальним проступком проти здоров`я людини, а передбачене за ч. 1 ст. 122 КК України, є умисним злочином середньої тяжкості проти здоров`я людини.

Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, непрацюючий, неодружений, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 за обома кримінальними правопорушеннями, є щире каяття. Обставин, що обтяжують йому покарання, не встановлено.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого (зокрема, відсутності офіційного працевлаштування), суд призначає покарання за ч. 1 ст. 125 КК у виді громадських робіт, а за ч. 1 ст. 122 КК у виді обмеження волі. При визначенні на підставі ч. 1 ст. 70 КК покарання за сукупністю кримінальних правопорушень суд вважає за доцільне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, а тому призначає покарання у виді обмеження волі. Крім того, беручи до уваги відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючої покарання обставини, позицію державного обвинувача та потерпілих, які не наполягали на суворості покарання, суд дійшов висновку, що обвинувачений не є суспільно небезпечним, і його виправлення та перевиховання можливе без часткової ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 в частині стягнення з обвинуваченого майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням його здоров`ю, в розмірі 114515 грн. 50 коп., визнаний обвинуваченим та підтверджений дослідженими доказами (том 1 а.с. 37-41), суд, керуючись принципом диспозитивності, задовольняє повністю. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в розмірі 80000 грн., заподіяної кримінальним правопорушенням, суд, враховуючи глибину душевних страждань потерпілого та керуючись такими загальними засадами цивільного законодавства, як розумність і справедливість (ч. 6 ст. 3 Цивільного кодексу України), задовольняє частково.

Даних про процесуальні витрати та речові докази матеріали провадження не містять.

Підстав для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 122 КК, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 125 КК у виді громадських робіт на строк сто годин;

за ч. 1 ст. 122 КК у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 визначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом одного року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, а при працевлаштуванні роботи.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 114 515 (сто чотирнадцять тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн. 50 коп. майнової шкоди та 10 000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди, заподіяних кримінальним правопорушенням.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а також направити потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не пізніше наступного дня після оголошення. Захисник та представник потерпілих мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1