Дата документу 05.06.2024
Справа № 334/4594/24
Провадження № 1-кс/334/1359/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

05 червня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000673, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статі 185, частиною першою статті 357 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка у шлюбі не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_6 ,

встановив:

слідчому судді надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_5 , в якому слідчий просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування без визначення застави.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000673 від 03.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статі 185, частиною першою статті 357 КК України. У вчиненні даних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами. 03.06.2024 підозрювана була оголошена у розшук. Також під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 статті 177 КПК України. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), яке відповідно до статті 12 КК України віднесено до категорії тяжкого злочину та за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років. Враховуючи те, що ОСОБА_4 не працює, не має стійких соціальних зв`язків, вона, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке їй загрожує та вільно пересуваючись по території України може переховуватись від органів досудового розслідування, що у свою чергу унеможливить проведення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні. Також вона може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 , що провокуватиме у нього бажання відмовитися від наданих показань, очікуючи на можливу помсту з її боку або відчуваючи до неї співчуття, оскільки її перебування не в умовах ізоляції негативно впливатиме на психологічний та моральний стан потерпілого, з яким вона знайома, їй відоме місце його проживання. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримали, з мотивів викладених в ньому.

Підозрювана ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечила. Пояснила, що вона погоджується з повідомленою їй підозрою. Не з`явилась до слідчого у зв`язку з тим, що у неї викрали телефон, через що вона не пам`ятала дату явки. Просила застосувати до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечила. Пояснила, що підозрювана має стійкі соціальні зв`язки та постійне місце проживання. Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту здатен запобігти зазначеним прокурором ризикам.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши клопотання та документи, якими воно обґрунтоване, дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 131 КПК України одними із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до вимог статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000673, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статі 185, частиною першою статті 357 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюють прокурори Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.04.2024 приблизно о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, переконавшись що за її діями ніхто не спостерігає та її дії залишаються ніким непоміченими, знаходячись за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_7 , а саме в приміщені буд. АДРЕСА_3 в якості гостя, реалізуючи свій злочинний умисел, таємно, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон «Nokia 110 DSTA-1192» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору вартістю 488 гривень, що на праві власності належить потерпілому ОСОБА_7 , яким в подальшому розпорядилась на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.

Крім цього 01.04.2024 приблизно о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на викрадення офіційного документу з корисливих мотивів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, та бажаючи їх настання, переконавшись що за її діями ніхто не спостерігає, знаходячись за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_7 , а саме в приміщені буд. АДРЕСА_3 в якості гостя, реалізуючи свій злочинний умисел, таємно, шляхом вільного доступу викрала офіційний документ, а саме банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка емітована на ім`я ОСОБА_7 та відповідно до статті 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 статті 1, пункту 15.2 статті 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», частини четвертої статті 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити.

Далі ОСОБА_4 маючи при собі привласнену банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , яка емітована на ім`я потерпілого ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, 01.04.2024 року, використовуючи незаконно викрадену банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , розрахувалася нею за покупку товарів, а саме 01.04.2024 о 13:56 год. в магазині «Єва 126» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Щаслива, буд. 4Б на суму 186 гривень 99 копійок; 01.04.2024 о 13:56 год. в магазині «Єва 126» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Щаслива, буд. 4Б на суму 134 гривні 99 копійок; 01.04.2024 о 14:40 год. «AZS 180 ZAPORIZH ZAPORIZHZHIA» за адресою: АДРЕСА_4 , на суму 849 гривень 74 копійки; 01.04.2024 о 14:41 год. «AZS 180 ZAPORIZH ZAPORIZHZHIA» за адресою: АДРЕСА_4 , на суму 1 700 гривень 99 копійок, які перевела у готівку на касовій зоні автозаправної станції. Таким чином ОСОБА_4 таємно викрала грошові кошти потерпілого ОСОБА_7 , якими розпорядилася на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2 872 гривні 71 копійку.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами: протоколами допитів потерпілого ОСОБА_7 від 03.04.2024 та 25.04.2024; протоколом огляду місця події від 02.04.2024; висновком експерта від 12.04.2024 № СЕ-19/108-24/6865-Д; листом НДЕКЦ від 15.04.2024 про результати перевірки за дактилоскопічним обліком; висновком експерта від 16.04.2024 № СЕ-19/108-24/6869-ТВ; протоколами оглядів від 08.04.2024, 22.04.2024, 23.04.2024 та 24.04.2024; випискою від 03.08.2026 по банківському рахунку ОСОБА_7 в АТ КБ «ПриватБанк»; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.04.2024; протоколом впізнання особи за фотознімками від 26.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 26.04.2024; протоколом впізнання особи за фотознімками від 26.04.2024.

30.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статі 185, частиною першою статті 357 КК України.

Постановою слідчого від 03.06.2024 підозрювану ОСОБА_4 було оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді від 04.06.2024 наданий дозвіл на затримання підозрюваної з метою її приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 04.06.2024 о 16.00 годині підозрювана була затримана.

05.06.2024 підозрювана ОСОБА_4 була доставлена до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходи у вигляді тримання під вартою.

Ухвалюючи судове рішення слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколами допитів потерпілого ОСОБА_7 від 03.04.2024 та 25.04.2024; протоколом огляду місця події від 02.04.2024; висновком експерта від 12.04.2024 № СЕ-19/108-24/6865-Д; листом НДЕКЦ від 15.04.2024 про результати перевірки за дактилоскопічним обліком; висновком експерта від 16.04.2024 № СЕ-19/108-24/6869-ТВ; протоколами оглядів від 08.04.2024, 22.04.2024, 23.04.2024 та 24.04.2024; випискою від 03.08.2026 по банківському рахунку ОСОБА_7 в АТ КБ «ПриватБанк»; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.04.2024; протоколом впізнання особи за фотознімками від 26.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 26.04.2024; протоколом впізнання особи за фотознімками від 26.04.2024.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статі 185, частиною першою статті 357 КК України, оскільки об`єктивно зв`язують підозрювану з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України.

Відповідно до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

При вирішенні питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

У клопотанні необхідність застосування запобіжного заходу обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме підозрювана ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), яке відповідно до статті 12 КК України віднесено до категорії тяжкого злочину та за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років. Враховуючи те, що ОСОБА_4 не працює, не має стійких соціальних зв`язків, вона, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке їй загрожує та вільно пересуваючись по території України може переховуватись від органів досудового розслідування, що у свою чергу унеможливить проведення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні. Також вона може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 , що провокуватиме у нього бажання відмовитися від наданих показань, очікуючи на можливу помсту з її боку або відчуваючи до неї співчуття, оскільки її перебування не в умовах ізоляції негативно впливатиме на психологічний та моральний стан потерпілого, з яким вона знайома, їй відоме місце його проживання.

В контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення у справі «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справі «Бекчиєв проти Молдови»).

Крім цього у рішенні у справі «Ноймайстер проти Австрії» викладена позиція відповідно до якої позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Таким чином запобіжний захід не може бути виправданий очікуваним покаранням у виді позбавлення волі.

Проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків повторного вчинення злочинів або переховування від слідства та суду».

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 357 КПК України та злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, який відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Також підозрювана не працює, не має стійких соціальних зв`язків, перебувала у розшуку під час досудового розслідування.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, підозру у вчиненні корисливого злочину, відсутність джерел доходів та стійких соціальних зв`язків, переховування від органів досудового розслідування, дійшов висновку, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, може вдатися до відповідних дій, що свідчить про наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України.

Ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України також знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки підозрюваній відоме місце проживання потерпілого, а отже вона має можливість незаконного впливати на вказану особу з метою його відмови від наданих органу досудового розслідування показань.

Підозрювана не має офіційних джерел доходів, раніше судима за вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів та підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинених під час розгляду щодо неї інших кримінальних проваджень судами, що свідчить про наявність ризику того, що вона може вчинити інше кримінальне правопорушення для забезпечення свого існування, що є ризиком, передбаченим пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, є обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України можуть забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, що випливають із частини п`ятої статті 194 КПК України, зокрема, її належну поведінку.

За таких обставин, слідчий суддя відхиляє аргументи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 182, частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, визначає заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.06.2024 ОСОБА_4 була затримана на підставі ухвали слідчого судді від 04.06.2024 з метою її приводу для розгляду даного клопотання 04.06.2024 о 16.00 годині. Відповідно до частини другої статті 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту затримання підозрюваної ОСОБА_13 .

Керуючись статтями 176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 206, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» строком 27 діб в межах строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 , а саме з 16.00 години 04 червня 2024 року.

Заставу визначити в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - у сумі 121 120 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Ленінського районного суду міста Запоріжжя (отримувач платежу: ТУ ДСАУ в Запорізькій області, , розрахунковий рахунок - UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, призначення платежу: Застава за ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 1-кс/334/1359/24 (справа № 334/4594/24), Ленінський районний суд м. Запоріжжя).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали. У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: (1) не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора; (2) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання; (3) утримуватися від спілкування з потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Термін дії покладених судом обов`язків, у разі внесення застави, визначити до 30 червня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Ленінського районного суду міста Запоріжжя коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суддю Ленінського районного суду міста Запоріжжя. У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Термін дії ухвали закінчується 30 червня 2024 року о 16.00 годині.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повна ухвала складена 05 червня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1