Справа № 175/1473/24
Провадження № 1-кс/175/574/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2024 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: слідчої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000021 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що 03 лютого 2023 року надійшло повідомлення про те, що група невстановлених осіб за попередньою змовою між собою, які мають зв`язки в правоохоронних органах, здійснює незаконне виготовлення, зберігання та перевезення з метою збуту та незаконний збут психотропної речовини, обіг якої обмежений, «метамфетамін» на території Дніпропетровської області.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021, правова кваліфікація правопорушення ч. 2 ст. 307 КК України.

В клопотанні слідчий просить накласти арешт на: мобільний телефон моделі «Redmi», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору, у чохлі прозорого кольору, з сім-картками мобільних операторів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; 8 купюр номіналом 50 Євро кожна; 12 купюр номіналом 20 Євро кожна; 2 купюри номіналом 10 Євро кожна; 19 штук номіналом 1000 гривень кожна; 8 купюр номіналом 500 гривень кожна; 13 купюр номіналом 200 гривень кожна; 2 купюри номіналом 100 гривень кожна; 7 купюр номіналом 50 гривень кожна; 59 купюр номіналом 100 доларів США кожна; 5 купюр номіналом 50 доларів США кожна; 8 купюр номіналом 20 доларів США кожна; 11 купюр номіналом 10 доларів США кожна; 15 купюр номіналом 5 доларів США кожна; металеву банку, скляну банку, об`ємом 0,5 літра, 4 зіп-пакети та поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, із характерним запахом коноплі; 72 зіп-пакети, розміром 100х150 см; 15 зіп-пакетів, розміром 40х60 см; електронні терези сірого кольору; 64 предмети, зовні схожі на набої калібру 5,45 мм; 4 предмети, зовні схожі на набої невизначеного калібру; ніж довжиною 23,5 см, довжина леза 11,5 см, ширина леза 2,4 см, із загостренням на кінцівці, довжина руків`я 12 см, у шкіряному чохлі коричневого кольору; предмет, зовні схожий на штик-ніж, довжиною 29 см, довжина леза 16 см, довжина руків`я 13 см, ширина леза 3 см.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, однак від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання за їх відсутності, на задоволенні клопотання наполягає.

В судове засідання особа, зазначена в клопотанні як володілець майна, не з`явилася, з невідомої суду причини, про час та місце розгляду клопотання повідомлялася належним чином, однак її неявка не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, в зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, враховуючи наведені вище положення КПК України, вбачається, що, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у кожному випадку розгляду відповідного клопотання слідчий суддя зобов`язаний: сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, діяти у межах і відповідно до вимог закону; перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів.

Як встановлено в ході судового розгляду клопотання, вилучені в ході проведення обшуку 08 лютого 2024 року грошові кошти дійсно можуть бути набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так само вилучені в ході проведення обшуку 08 лютого 2024 року зіп-пакети, електронні терези сірого кольору, предмети, зовні схожі на набої, ніж, у шкіряному чохлі коричневого кольору, предмет, зовні схожий на штик-ніж, дійсно можуть бути предметами вчинення кримінального правопорушення, можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин скоєння кримінального правопорушення.

Отже, наявні достатні підстави вважати, що вказане вище майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки вилучені речі можуть бути як предметом вчинення кримінального правопорушення, так і зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також можуть бути набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, в клопотанні слідчим вказано про необхідність накладення арешту на інше майно мобільний телефон моделі «Redmi», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору, у чохлі прозорого кольору, з сім-картками мобільних операторів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

Однак, в поданому клопотанні слідчим не було обґрунтовано і наданими матеріалами не доведено, що зазначений мобільний телефон зберігає на собі сліди кримінального правопорушення, для чого необхідно його збереження у первісному вигляді. Як встановлено під час судового розгляду клопотання, мобільний телефон вже був оглянутий слідчим, в цій речі відсутня будь-яка інформація, яка має значення для цього кримінального провадження. Тому вбачається, що в клопотанні слідчим лише формально зазначено, що мобільний телефон є доказом.

При цьому суд враховує, що відповідно до положень ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в поданому клопотанні. Тобто, суд приходить до висновку, що відсутні достатні підстави для такого ступеня втручання, як застосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на мобільний телефон, оскільки вказана річ не має ознак речового доказу, накладення на нього арешту порушує права володільця майна на користуванням ним, що тягне за собою повернення цього вилученого майна.

Крім того, в ході проведення обшуку 08 лютого 2024 року також були вилучені металева банка, скляна банка, об`ємом 0,5 літра, 4 зіп-пакети та поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, із характерним запахом коноплі.

Разом із цим, вирішуючи питання щодо накладення арешту на вказані вище речі з речовиною рослинного походження, суд враховує положення Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», згідно з якими вільний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів є забороненим, а незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів визнаються діяння з культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Отже, наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори не мають ознак майна в розумінні КПК України, вони є предмети, які вилучені законом з обігу, і не можуть бути повернуті особі, у якій були вилучені. Вилучені з обігу предмети зберігаються стороною обвинувачення в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, як речові докази з метою їх подальшого експертного дослідження. У разі дотримання вимог процесуального закону щодо порядку вилучення та визнання речовим доказом такі предмети можуть зберігатися та використовуватися стороною обвинувачення як речовий доказ без накладення арешту.

Також, в поданому клопотанні слідчим не було обґрунтовано і наданими матеріалами не доведено існування ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження вказаних вище вилучених законом з обігу предметів, які вже визнані речовими доказам і перебувають у володінні органу досудового розслідування. А накладення арешту з метою подальшого підтвердження, що вилучені речовини є наркотичними засобами вочевидь не є завданням такого арешту.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, суд приходить до висновку про доцільність часткового задоволення клопотання та накладення арешту на: 8 купюр номіналом 50 Євро кожна; 12 купюр номіналом 20 Євро кожна; 2 купюри номіналом 10 Євро кожна; 19 штук номіналом 1000 гривень кожна; 8 купюр номіналом 500 гривень кожна; 13 купюр номіналом 200 гривень кожна; 2 купюри номіналом 100 гривень кожна; 7 купюр номіналом 50 гривень кожна; 59 купюр номіналом 100 доларів США кожна; 5 купюр номіналом 50 доларів США кожна; 8 купюр номіналом 20 доларів США кожна; 11 купюр номіналом 10 доларів США кожна; 15 купюр номіналом 5 доларів США кожна; 72 зіп-пакети, розміром 100х150 см; 15 зіп-пакетів, розміром 40х60 см; електронні терези сірого кольору; 64 предмети, зовні схожі на набої калібру 5,45 мм; 4 предмети, зовні схожі на набої невизначеного калібру; ніж довжиною 23,5 см, довжина леза 11,5 см, ширина леза 2,4 см, із загостренням на кінцівці, довжина руків`я 12 см, у шкіряному чохлі коричневого кольору; предмет, зовні схожий на штик-ніж, довжиною 29 см, довжина леза 16 см, довжина руків`я 13 см, ширина леза 3 см, а в іншій частині клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 170 173, 175, 309 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000021 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на: 8 купюр номіналом 50 Євро кожна; 12 купюр номіналом 20 Євро кожна; 2 купюри номіналом 10 Євро кожна; 19 штук номіналом 1000 гривень кожна; 8 купюр номіналом 500 гривень кожна; 13 купюр номіналом 200 гривень кожна; 2 купюри номіналом 100 гривень кожна; 7 купюр номіналом 50 гривень кожна; 59 купюр номіналом 100 доларів США кожна; 5 купюр номіналом 50 доларів США кожна; 8 купюр номіналом 20 доларів США кожна; 11 купюр номіналом 10 доларів США кожна; 15 купюр номіналом 5 доларів США кожна; металеву банку, скляну банку, об`ємом 0,5 літра, 4 зіп-пакети та поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, із характерним запахом коноплі; 72 зіп-пакети, розміром 100х150 см; 15 зіп-пакетів, розміром 40х60 см; електронні терези сірого кольору; 64 предмети, зовні схожі на набої калібру 5,45 мм; 4 предмети, зовні схожі на набої невизначеного калібру; ніж довжиною 23,5 см, довжина леза 11,5 см, ширина леза 2,4 см, із загостренням на кінцівці, довжина руків`я 12 см, у шкіряному чохлі коричневого кольору; предмет, зовні схожий на штик-ніж, довжиною 29 см, довжина леза 16 см, довжина руків`я 13 см, ширина леза 3 см, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

В іншій частині клопотання відмовити.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього або частини тимчасово вилученого майна.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, а також присутній під час оголошення ухвали особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт майна. У разі відсутності таких осіб під час проголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя: