Номер провадження: 11-сс/813/964/24
Справа № 946/4531/24 1-кс/946/1474/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 кизи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.06.2024 року якою скаргу ОСОБА_6 повернуто скаржнику,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин

Зазначеною ухвалою слідчого судді було повернуто ОСОБА_6 скаргу на бездіяльність уповноваженого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та уповноваженого прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області про та зобов`язання вчинити певні дії, як таку, що подана особою, яка не має права подавати скаргу.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що скаргу подано особою, яка не має права подавати скаргу.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що:

-маючи фактичний статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, відкритому внаслідок злочинної корупційної мови між ОСОБА_7 , слідчими та прокурорами, а також іншими особами за метою здійснення тиску на скаржника, ОСОБА_6 подав клопотання, яким просив слідчого та прокурора надіслати йому копію постанови про закриття кримінального провадження № 0001173, яке було відкрито безпосередньо проти нього за заявою ОСОБА_8 і в якому слідчими та прокурорами збиралися проти нього за відсутності процесуальних гарантій;

- слідчий суддя заздалегідь надав підтримку органу досудового розслідування, оскільки у заяві про скоєний злочин йдеться лише про одну особу ОСОБА_6 , а відтак у даний час останній перебуває у правовій невизначеності, оскільки за 8 місяців у даному кримінальному провадженні не здійснено жодної слідчої дії; докази проти ОСОБА_6 збираються вже протягом 8 місяців, а тому порушено презумпцію невинуватості останнього.

Водночас, наголошує на тому, що розгляд його скарги здійснювався упереджено, оскаржувана ухвала містить суперечності, а тому підлягає скасуванню.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судове засідання апеляційного суду учасники провадження не з`явились, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляд, при цьому від ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд його апеляційної скарги без його участі, натомість представник прокуратури про причини неприбуття не повідомив та жодних клопотань на адресу суду не подавав.

Враховуючи неявку учасників процесу в судове засідання, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за необхідне апеляційний розгляд здійснювати за відсутності учасників провадження та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача та прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, передбачений ч.1 ст.303 КПК України.

До цього переліку відносяться: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 24 КПК встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

З матеріалів провадження вбачається, що 04.06.2024 року, ОСОБА_6 в порядку ст.ст.303, 304 КПК України звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у не розгляді його клопотання від 31.05.2024 року.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 13 вересня 2023 року за заявою ОСОБА_7 було відкрите кримінальне провадження № 0001173. 31 травня 2024 року, маючи фактичний статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, відкритому внаслідок злочинної корупційної мови між ОСОБА_7 , слідчими та прокурорами, а також іншими особами за метою здійснення тиску на скаржника, ОСОБА_6 подав клопотання, яким просив слідчого та прокурора надіслати йому копію постанови про закриття кримінального провадження № 0001173, яке було відкрито безпосередньо проти нього за заявою ОСОБА_8 і в якому слідчими та прокурорами збиралися проти нього за відсутності процесуальних гарантій.

Подана ОСОБА_6 скарга слідчим суддею повернута на підставі п.1 ч.2 ст.304 КПК, оскільки на думку слідчого судді, скаржником не було долучено доказів на підтвердження процесуального статусу в кримінальному провадженні № 0001173 від 13.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України.

Колегія судів погоджується з таким рішенням слідчого судді, оскільки звертаючись до слідчого судді із скаргою в порядку ст.303 КПК України, ОСОБА_6 не долучив доказів на підтвердження його права на звернення із скаргою, зокрема щодо наявності у нього будь-якого процесуального статусу в кримінальному провадженні №0001173, що об`єктивно позбавляло слідчого суддю можливості перевірки наявності у ОСОБА_6 процесуального статусу, та відповідно наявності у нього права на звернення до суду в порядку ст.303 КПК України.

Так, ст.303 КПК чітко визначено коло осіб, які мають право оскаржувати бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора в ході досудового розслідування кримінального провадження.

Оскільки ОСОБА_6 не долучив до своєї скарги доказів на підтвердження його статусу в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вірно застосував положення п.1 ч. 2 ст. 304 КПК та повернув скаргу особі, яка її подала.

Доводи ОСОБА_6 про порушення слідчим суддею при постановленні оскарженої ухвали права на справедливий суд, колегія суддів визнає необґрунтованими.

Так, слідчим суддею не здійснювався фактичний розгляд скарги по суті, а першочергово перевірялось чи є належним суб`єкт звернення, предмет оскарження, а також дотримання встановлених строків звернення. Оскільки, отримавши до провадження скаргу особи в порядку ст.303 КПК України, слідчий суддя спочатку перевіряє чи має особа, яка подала скаргу, право на таке звернення, адже ст.303 КПК України чітко встановлено коло осіб, які мають право оскаржувати дії або бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора в ході досудового розслідування кримінального провадження. Також слідчим суддею перевіряється конкретний предмет оскарження, адже ст.303 КПК України визначено чіткий перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а також чи дотримано суб`єктом десятиденний строк оскарження, визначений ст.304 КПК України.

За викладених обставин, колегія судів вважає, що слідчий суддя дійшов законного та обґрунтованого висновку про повернення скарги на підставі п.1 ч.2 ст.304 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 , та скасування ухвали слідчого судді.

Одночасно, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_6 , що повернення скарги, не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді, долучивши при цьому всі необхідні документи, які підтверджують його статус у кримінальному провадженні, який надає йому право на звернення до суду в порядку ст.303 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 32, 303, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.06.2024 року якою повернуто ОСОБА_6 скаргу на бездіяльність уповноваженого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та уповноваженого прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області про та зобов`язання вчинити певні дії, як таку, що подані особою, яка не має права подавати скаргу - залишити без змін/скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4