ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/97/24 Справа № 697/517/24 Категорія: ст. 183 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2024, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія,

Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою

спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190

КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці до 11.05.2024 включно з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, -

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2024 у задоволенні клопотання слідчого СВП №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, погодженого прокурором Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відмовлено та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці за місцем його реєстрації до 11.05.2024 включно з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Мотивуючи прийняту ним ухвалу, слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри й наявності ризиків, передбачених ч.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, проте надані стороною обвинувачення докази не доводять обставин про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, ніж зазначені у клопотання.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи її незаконною, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує на те, що злочин у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 вчинений умисно, є тяжким, за який передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років. Крім того, на думку прокурора вбачаються підстави вважати, що ОСОБА_7 є частиною злочинної організації, яка в умовах воєнного стану та тяжкого матеріального становища переважної більшості населення України, серед якого основну частину потерпілих становлять люди похилого віку, позбавляє його заощаджень та негативно впливає на економіку країни в цілому. Запитом суспільства є припинення діяльності злочинної організації та притягнення всіх причетних осіб до відповідальності, отже обраний відносно підозрюваного запобіжний захід має не лише забезпечувати його належну процесуальну поведінку, а й бути запобіжником для інших осіб, яким пропонується заробити «легкі гроші» у такий спосіб.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення захисника та підозрюваного, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 6 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у слідчому відділенні відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000092 від 11.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_7 11.03.2024 близько 17 год. 00 хв., достовірно знаючи що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан на всій території України, який продовжено Указом Президента України від 05.02.2024 № 49/2024 з 14.02.2024 строком на 90 діб, достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановленими в ході слідства особами, групою осіб, діючи з єдиним умислом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, на автомобілі марки «ВАЗ» модель «211040», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , приїхали до м. Канева, Черкаського району, Черкаської області.

Цього ж дня, близько 17.00 години, невстановлена в ході досудового слідства особа, зателефонувала на стаціонарний телефон потерпілої ОСОБА_12 , представившись її донькою, що проживає у Франції, яка повідомила, що їй необхідні грошові кошти, які потрібно передати невідомому чоловікові, який знаходиться біля вхідних дверей її квартири.

Після чого, невстановлена особа за допомогою телефону повідомила ОСОБА_11 адресу потерпілої, неправдиві відомості, повідомлені потерпілій ОСОБА_12 та суму коштів та яку вона мала віддати. У свою чергу ОСОБА_11 передав отримані ним від невстановленої особи відомості ОСОБА_10 , який у подальшому прийшов до квартири ОСОБА_12 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де останній, увів в оману потерпілу ОСОБА_12 , шляхом повідомлення останній неправдивих відомостей про те, що грошові кошти в сумі 20 000 доларів США, передасть її доньці ОСОБА_13 , яка перебуває за межами України, уведена в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_10 , потерпіла добровільно передала останньому грошові кошти в сумі 20 000 доларів США, що згідно з курсом валют, встановлених Національним банком України станом на 11.03.2024, складав 38, 1410 грн. за 1 долар США, тобто 762 082 грн., які належали ОСОБА_12 , таким чином ОСОБА_10 заволодів грошовими коштами потерпілої на вищезазначену суму, що у 504 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення та відповідно до примітки 3 до статті 185 КК України визнається великими розмірами.

11.03.2024 о 19 год. 15 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

12.03.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Вина підозрюваного підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_12 від 11.03.2024, даними протоколу додаткового допиту потерпілої ОСОБА_12 від 11.03.2024, даними протоколу обшуку від 11.03.2024, даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.03.2024, даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_10 , даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_11 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив це клопотання про застосування запобіжного заходу разом з матеріалами, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні ризики виправдовують застосування запобіжного заходу.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування докази існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Отже вимоги ч.2 ст.177 КПК України про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, як підстави для застосування запобіжного заходу, слідчим суддею виконано належним чином.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що вони також є обґрунтованими, зокрема, доводи щодо наявності ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, ризик впливу на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Так, ні в клопотанні, ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засіданні стороною обвинувачення не наведені обставини та не надані докази, які б підтверджували наявність ризиків, які викликають необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 саме найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, на час розгляду справи за цим клопотанням, стороною обвинувачення не наведені об`єктивні дані, які б свідчили, що підозрюваний свідомо перешкоджав слідству. Натомість ОСОБА_7 визнав вину та щиро кається, не судимий в силу ст.89 КПК України, має стійкі соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується позитивно, має хвору матір, яка є особою з інвалідністю.

Отже доводи апеляційної скарги прокурора, що злочин у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 вчинений умисно, є тяжким, за який передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років не можуть бути підставою для застосування саме цього запобіжного заходу та в своїй сукупності не свідчать про те, що для усунення ризиків згідно ч.1 ст.177 КПК України слід до підозрюваного застосувати саме найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Так, слідчим суддею були заслухані пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, які були оцінені слідчим суддею в сукупності та стали підставою для прийняття відповідного судового рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора зводяться до незгоди з прийнятим процесуальним рішенням, оскільки слідчим суддею об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді цілодобового домашнього арешту в сукупності з даними про його особу й підтверджують саме на даному етапі кримінального провадження обґрунтованість застосованого запобіжного заходу та висновків слідчого судді не спростовують. В подальшому, при доведеності існування таких обставин, що суттєво змінюють ситуацію, прокурор не позбавлений права знов ініціювати розгляд тотожного питання.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно п.1 ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення, а ухвала слідчого судді від 13.03.2024 має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 193, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді