Справа № 201/7700/23
Провадження № 1-кп/201/363/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі спеціального судового провадження в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001252 від 28.03.2023 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Орєхова Запорізької області, неодруженого, маючого на утриманні двох дітей (23.06.2008 і ІНФОРМАЦІЯ_2 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

в судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Обставини, які встановлені колегією суддів

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України - Конституції України.

Зокрема, положеннями статей 1, 2 та 5 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, Україна є республікою. Носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

На території України забороняється створення і функціонування будь- яких збройних формувань, не передбачених законом.

На території України не допускається розташування іноземних військових баз.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам Президент Російської Федерації (далі РФ) ОСОБА_8 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі по тексту - ЗС РФ) на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 757/2022 від 07.11.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 58/2023 від 06.02.2023, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента №254/2023 від 01.05.2023 року.

У частині 2 статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» зазначено, що Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими чаконами України.

Так, згідно наказу від 10.06.2021 №145 о/с підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_5 призначено старшим помічником начальника чергової зміни (з питань оперативного реагування) оперативно-координаційного центру Головного управління ДСНС України у Донецькій області.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

ДСНС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України.

Так, ОСОБА_5 вступаючи на службу цивільного захисту урочисто присягнув завжди залишатися відданим українському народу, неухильно дотримуватись Конституції та законів України, бути чесним, сумлінним і дисциплінованим.

На протязі березня - травня 2022 року, шляхом збройної агресії, спільно з представниками так званої «ДНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, здійснили тимчасову окупацію території м. Маріуполя Донецької області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами. У подальшому, на окупованій території громади представники окупаційної адміністрації створили так звану «72 пожарно-спасательную часть Государственного бюджетного учреждения «Пожарно-спасательный отряд г. Мариуполь МЧС ДНР», яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . В свою чергу, так зване «Министерство по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий Донецкой Народной Республики» скорочено «МЧС ДНР» було створено на тимчасово окупованій території Донецької області відповідно до так званого «Постановления Совета Министров ДНР от 26.09.2014г. № 35-1 О создании Министерства по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий» та відповідно до так званого «Указа главы ДНР Д.В. Пушилина № 121 от 03.04.2022 «О государственном комитете обороны ДНР»» «МЧС ДНР» було включеного до складу так званого «Государственном комитете обороны ДНР».

Приблизно в квітні травні 2022 року (більш точну дату та час не встановлено), перебуваючи на території м. Маріуполь Донецької області, громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді старшого помічника начальника чергової зміни (з питань оперативного реагування) оперативно-координаційного центру Головного управління ДСНС України у Донецькій області, будучи посадовою особою, попередженою про кримінальну відповідальність за діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту або воєнного стану, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто за вчинення державної зради, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народно господарче та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України, добровільно перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану шляхом зайняття так званої посади «Начальника 72 пожарно-спасательной части Государственного бюджетного учреждения « ІНФОРМАЦІЯ_3 »» у зв`язку із чим прийняв так звану присягу на вірність квазідержавному утворенню так званої «днр» та почав безпосередньо виконувати покладені на нього окупаційною владою обов`язки, які виконує по теперішні час.

Тобто, своїми умисними діями ОСОБА_5 будучи посадовою особою, порушуючи вимоги ст. ст. 17, 19, 65 Конституції України, якими передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, суверенітету, незалежності й територіальної цілісності України, та зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не дотримуючись присяги вірно служити Українському народу, забезпечив становлення і зміцнення окупаційної влади РФ, шляхом безпосередньої участі в утворенні та функціонуванні псевдодержавного органу РФ на окупованій території України, з метою недопущення здійснення контролю українською владою на території м. Маріуполь Донецької області, надавши тим самим допомогу РФ в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності, обороноздатності та державній безпеці України.

Дії громадянина України ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 111 КК України, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України: перехід на бік ворога у період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану.

Позиція обвинуваченого

Відповідно ст. 129 Конституції України, ст. 7 КПК України основними засадами судочинства в Україні - є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, знає про розпочате щодо нього кримінальне провадження і протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування, з врахуванням того, що досудове розслідування даного кримінального провадження здійснювалось у спеціальному провадженні згідно ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2023 року (т. 2 а.п. 140-141), тому ухвалою суду від 06.11.2023 прийнято рішення про здійснення відкритого спеціального судового провадження у даному кримінальному провадженні (т. 1 а.п. 135) та, відповідно, судовий розгляд проводився за відсутності обвинуваченого.

У зв`язку з цим ОСОБА_5 не був допитаний судом в якості обвинуваченого по суті пред`явленого йому обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Отже, кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого повинно відповідати, у тому числі таким загальним засадам судочинства, як законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо (п.п. 2, 3, 10 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Суть принципу законності відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, крім іншого, полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, прокурор та слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 10 КПК України, суть принципу рівності перед законом і судом полягає у тому, що не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за будь-якими ознаками, у тому числі за політичними переконаннями.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Аналіз наявних в матеріалах справи численних документів на підтвердження завчасних належних викликів ОСОБА_5 до слідчого (прокурора), направлених йому повідомлень з приводу його прав та обов`язків, оголошеної підозри, висунутого обвинувачення та руху спеціального судового провадження свідчить про те, що він мав підстави усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, він отримав чи мав би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мав можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачений мав право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомлений мовою, якою він розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати самою захисника; в) бути судженим в його присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного їй захисника безплатно для нього. Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (напр., справа «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати чи були здійсненні всі можливі, передбачені законом заходи, щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Так, у рішеннях ЄСПЛ у справах «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року; «F.C.B. проти Італії» від 28 серпня 1991 року; «Т. проти Італії» від 12 жовтня 1992 року; «Пуатрімоль проти Франції» від 23 листопада 1993 року; «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року; «Меденіца проти Швейцарії» від 14 червня 2001 року; «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року; «Да Лус Домінгеш Ферейра проти Бельгії» від 24 травня 2007 року висвітлено пункт про здійснення судового провадження за відсутності обвинуваченого в аспекті вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює право кожного на справедливий суд, коли немає підстав вважати, що обвинувачений не був належно повідомлений про розпочате щодо нього судове провадження; якщо він згодом може домогтися ухвалення нового судового рішення за його участі, в якому містилася б оцінка обґрунтованості висунутих проти нього обвинувачень, а також під час дотримання інших гарантій його конвенціальних прав. Це свідчить про те, що здійснення судового провадження за відсутності обвинуваченого не суперечить вимогам цього нормативно-правового акта міжнародного значення.

Натомість, ОСОБА_5 скористався своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України та з боку останнього.

Таким чином ОСОБА_5 , в силу п. 3 ч. 3 ст. 323 КПК України, обізнаний, тобто повинен був знати, що стосовно нього розпочато кримінальне провадження, винесено повідомлення про підозру та обвинувальний акт спрямовано до суду, втім до слідчого та у судові засідання жодного разу не з`явився.

Так, повідомлення про підозру, повістки про виклик ОСОБА_5 до слідчого, повідомлення про здійснення спеціального досудового розслідування опубліковані на сайті Офісу генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» (т. 3 а.п. 43-44, 50, 55-57).

ОСОБА_5 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у судові засідання, які призначалися на 07.07.2023, 17.07.2023, 13.09.2023, 21.09.2023, 03.10.2023, 06.11.2023, 15.11.2023, 05.12.2023, 14.12.2023, 26.12.2023, 22.01.2024, 12.02.2024, 27.02.2024, 03.04.2024, 21.05.2024, не з`явився, хоча в належний спосіб був повідомлений про час та місце розгляду, про що свідчать його виклики, опубліковані в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» (т. 1 а.п. 48, 62, 79, 107, 163, 177, 185, 198, 215, 236зв.; т. 3 а.п. 5, 27), на сайті Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська https://gt.dp.court.gov.ua/sud0412/ (т. 1 а.п. 33, 92-93, 143-144, 154, 205-206, 248-250, 24, т. 3 а.п. 24), та, за бажанням прокурора, на сайті Офісу Генерального прокурора (т. 1 а.п. 49, 66, 83, 95, 158, 173, 186, 195, 211, 235; т. 3 а.п. 1, 25).

Про причини неявки суду не повідомив, можливістю взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції «ВКЗ» поза межами приміщення суду не скористався.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , який повинен знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої над собою не визнає, та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про його наміри ухилитися від зустрічі з правосуддям держави Україна. Ухилення обвинуваченого від правосуддя суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Інтереси обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому процесі належно і якісно були представлені захисником ОСОБА_7 згідно доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 004-40002611 від 18.03.2023, тим самим судом виконано складову права на справедливий судовий процес та не порушено право на захист обвинуваченого.

Отже судом виконаний обов`язок вживати усіх заходів, необхідних для забезпечення обвинуваченого у державній зраді ОСОБА_5 права на кваліфікований захист, у тому числі і призначення захисника, який би надавав практичну юридичну допомогу ефективно, оскільки такий захист не може бути ілюзорним заради «видимості судового процесу», що є одним із основоположних елементів справедливого розгляду, на що неодноразово наголошував і наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Порушень процесуального закону щодо відкриття кримінального провадження, його руху, повноважень сторони обвинувачення на всіх стадіях процесу судом не виявлено. Окрема увага суду приділена руху провадження в контексті перевірки належності доказів, які подала сторона обвинувачення. Відтак подані стороною докази збиралися стороною обвинувачення в належний спосіб.

Докази, які досліджені колегією суддів

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України підтверджується наступними дослідженими та перевіреними під час судового слідства доказами, а саме:

- витягом з ЄРДР по к/п № 0001657 від 29.06.2022 (т. 2 а.п. 1-5), який підтверджує факт внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початок проведення досудового розслідування з відповідною правовою кваліфікацією кримінального правопорушення.

- постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 28.03.2023 (т. 2 а.п. 10-12), якою виділено з к/п № 0001657 від 29.06.2022 матеріали досудового розслідування за ознаками вченення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, в окреме провадження.

- витягом з ЄРДР по к/п № 0001252 від 28.03.2023 (т. 2 а.п. 15-16), який підтверджує факт внесення відомостей про правопорушення за фактом державної зради, вчинене ОСОБА_5 , до ЄРДР та початок проведення досудового розслідування з відповідною правовою кваліфікацією кримінального правопорушення.

- копією попередження про кримінальну відповідальність (т.2 а.п. 40), відповідно до якого 24.03.2021 ОСОБА_5 під власний підпис ознайомлений з положеннями статей 111 (Державна зрада), 114 (Шпигунство), 328 (Розголошення державної таємниці) Кримінального кодексу України та передбачені санкції за вчинення вищевказаних злочинів.

- копією Присяги (т. 2 а.п. 41), прийнята 08.01.2008 року ОСОБА_5 , яка має наступний зміст: Я, громадянин України ОСОБА_5 , вступаючи на службу цивільного захисту, складаю Присягу і урочисто клянуся завжди залишатися відданим Українському народові, неухильно дотримуватися Конституції та законів країни, бути чесним, сумлінним і дисциплінованим. Присягаю з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов`язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та всіляко сприяти зміцненню авторитету цивільного захисту. Клянуся мужньо і рішуче захищати життя та здоров`я громадян, національне багатство України, її довкілля від надзвичайних ситуацій. Якщо я порушу цю Присягу, то готовий нести відповідальність згідно із законом.

- копією витягу із наказу № 145 о/с від 10.06.2021 (т. 2 а.п. 42), відповідно до якого підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_5 , заступника начальника 3 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Донецькій області призначено старшим помічником начальника чергової зміни (з питань оперативного реагування) оперативно-координаційного центру Головного управління ДСНС України у Донецькій області.

- копією висновку службового розслідування від 31.05.2022 (т.2 а.п. 52-56), за висновками якого в діях ОСОБА_5 вбачається порушення службової дисципліни, а саме: невиконання вимог Присяги та контракту, порушення законодавства України, що в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану може бути розцінене як державна зрада.

- копією витягу з наказу № 250 о/с від 31.05.2022 (т. 2 а.п. 57-59), яким ОСОБА_5 звільнено із служби цивільного захисту за п. 176 п/п 12 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2013 № 593, виключено з кадрів ДСНС України 31.05.2022.

- протоколом огляду від 02.02.2023 (т. 2 а.п. 62-63). Об`єктом огляду є публікація з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яка розміщена на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за посиланням- ІНФОРМАЦІЯ_6

На цій сторінці міститься публікація з сайту « ІНФОРМАЦІЯ_6 » з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на якому розміщено так званий «указ главы донецкой народной республики №121 от 03.04.2022 о создании государственного комитета обороны донецкой народной республики».

З метою збереження отриманих даних з мережі Інтернет здійснено повна роздруківка вказаного документу, яка долучена до протоколу і досліджена у судовому засіданні (т. 2 а.п. 64-73).

При вивченні вказаного документу встановлено, що в так званий «государственный комитет обороны донецкой народной республики» входить так зване министерство по чрезвычайным ситуациям донецкой народной республики.

- протоколом огляду від 09.03.2023 (т. 2 а.п. 94-95). Об`єктом огляду є публікація з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 26.09.2014. - ІНФОРМАЦІЯ_9 », яка розміщена на сайті «МЧС Донецкой Народной Республики»

З метою збереження отриманих даних з мережі Інтернет здійснено повна роздруківка вказаного документу, яка долучена до протоколу і досліджена у судовому засіданні (т. 2 а.п. 96-100).

При вивченні вказаного документу встановлено, що відповідно до зазначеного вище «Постановления совета министров» в структурі т.зв. днр створено «Министерство по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий».

- протоколом огляду від 09.03.2023 (т. 2 а.п. 101-105). Об`єктом огляду є публікація телеграм-каналу «Маріуполь.Спротив» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_10 від 02.03.2023. У вищезазначеній публікації повідомляється про те, що співробітник ДСНС України в Донецькій області ОСОБА_5 після захоплення РОВ м. Маріуполь добровільно перейшов до лав т.зв. «МЧС ДНР», та зайняв посаду начальника 72 пожежної частини «МЧС ДНР» м. Маріуполь, та додається зразок документа, в якому зазначено, що ОСОБА_5 «Начальник 72 ПСЧ Государственного бюджетного учреждения «Пожарно-спасательный отряд г.Мариуполь МЧС ДНР», також в коментарях додано фото службового документу «ГБУ ПСО Г. Мариуполь МЧС ДНР» в якому зазначено посаду і звання ОСОБА_5 . В ході огляду вказаної публікації зроблено відповідні скріншоти, які оглянуті в засіданні і встановлено, що їх зміст відповідає змісту протоколу огляду.

- протоколом огляду від 02.02.2023 (т. 2 а.п. 74-77). Об`єктом огляду є відеохостінг «YouTube», а саме: ютуб-канал « ІНФОРМАЦІЯ_11 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_12 , на якому виявлений відеозапис від 11.11.2022 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_13 ». У вищезазначеному відео репортажі транслюється відкриття новозбудованого центру « ІНФОРМАЦІЯ_14 » на якому присутні тво голови т.зв. «ДНР» ОСОБА_9 , та велика кількість службовців «МЧС ДНР».

В ході огляду вищевказаної публікації встановлено, що серед осіб присутня особа, схожа на ОСОБА_5 , який одягнений в форму офіцера «МЧС ДНР», та розташований п`ятим (відраховуючи в ліву сторону) від тво голови т.зв. «ДНР» ОСОБА_9 .

Даний відеозапис, з метою збереження отриманих даних та недопущення видалення інформації з мережі Інтернет, було завантажено на ж/д комп`ютера за допомогою позначки зберегти відеозапис з подальшим записом на оптичний диск який доданий до даного акту.

- відеозаписом, доданим протоколу огляду від 02.02.2023 (т. 2 а.п. 78), з ютуб-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_11 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_12 , який відповідає змісту попереднього протоколу огляду.

- протоколом огляду від 27.06.2023 (т. 2 а.п. 151-186).

1. Об`єктом огляду є відеозапис з назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_13 », розміщений ІНФОРМАЦІЯ_15 за електронним посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_12 , на ютуб-каналі з назвою: «БОЕВОЕ БРАТСТВО».

В ході огляду під відеозаписом виявлено опис наступного змісту: «Специалисты Военно-строительного комплекса Министерства обороны России завершили создание республиканского центра МЧС ДНР в Мариуполе. Комплекс состоит из 11 зданий, он был построен за 95 дней. Для сотрудников МЧС построили двухэтажное административное здание с тренировочной башней, тенто-мобильное укрытие на 40 машиномест, навес для автомобилей, склады, гаражи. В церемонии открытия комплекса приняли участие вице-спикер ОСОБА_10 , зампредседателя комитета Госдумы по обороне ОСОБА_11 , замминистра обороны РФ ОСОБА_12 , замминистра МЧС ОСОБА_13 и глава республики Денис Пушилин. Как отметил ОСОБА_11 , в республиканском центре МЧС будет размещаться аварийно-спасательная служба, группа радиационной, химической и биологической защиты и другие специалисты».

В ході перегляду відеозапису на 25 секунді в строю зображено особу ззовні схожу на ОСОБА_5 , яка одягнута у форму працівника «МЧС днр», скріншот із відеозапису наведено нижче та на ньому рукописною відміткою зроблено відмітку ОСОБА_5 .

Даний відеозапис записано на оптичний диск, який відповідно до ст. 105 КПК України долучено до даного протоколу як невід`ємний додаток.

2. Об`єктом огляду є документ із назвою: «указ главы донецкой народной республики №121 от ІНФОРМАЦІЯ_16 » розміщений за електронним посиланням ІНФОРМАЦІЯ_17

В ході огляду встановлено документ із назвою «указ главы донецкой народной республики №121 от 03.04.2022 о создании государственного комитета обороны донецкой народной республики», який відповідає вимогам офіційного документу, виданий ватажком днр ОСОБА_14 та діє на тимчасово окупованій території Донецької області, однак він не має юридичної сили на підконтрольній Україні території. Вказаний документ розміщено на офіційному сайті ватажка днр ОСОБА_15 . Вказаний документ з додатком містить 10 сторінок. Вказаний документ роздруковано та долучено до даного протоколу. Крім того вказаний документ збережено в форматі «pdf» та записано на оптичний диск, який відповідно до ст. 105 КПК України долучено до даного протоколу як невід`ємний додаток.

3. Об`єктом огляду є документ із назвою: «Постановление № 35-1 от 26.09.2014 г. совета министров донецкой народной республики « ІНФОРМАЦІЯ_18 »» розміщений за електронним посиланням http://dnmchs.ru/static/upload/%D0%9F%D0%BE%D1%81%D1%82% D0%B0%D0%BD%D0%BE%D0%B2%D0%BB%D0%B5%D0%BD%D0%B8%D0%B5_%E2%84%96_35-1_26.09.2014.pdf, на сайті «МЧС днр».

В ході огляду встановлено документ із назвою ««Постановление № 35-1 от 26.09.2014 г. совета министров донецкой народной республики «О создании Министерства по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий»»», який відповідає вимогам офіційного документу, виданий ватажком днр ОСОБА_16 . ОСОБА_17 та діє на тимчасово окупованій території Донецької області, однак він не має юридичної сили на підконтрольній Україні території. Вказаний документ розміщено на офіційному сайті «МЧС днр». Вказаний документ міститься на 5 сторінках. Вказаний документ роздруковано та долучено до даного протоколу. Крім того вказаний документ збережено в форматі «pdf» та в подальшому записано на оптичний диск, який відповідно до ст. 105 КПК України долучено до даного протоколу як невід`ємний додаток.

- Інформацією на оптичному диску, доданого до протоколу огляду від 27.06.2023 (т. 2 а.п. 187), на якому мається відеозапис з назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_13 », розміщений ІНФОРМАЦІЯ_15 за електронним посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_12 , на ютуб-каналі з назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_11 »; документ із назвою: «указ главы донецкой народной республики №121 от ІНФОРМАЦІЯ_16 », розміщений за електронним посиланням ІНФОРМАЦІЯ_17 ; документ із назвою: «Постановление № 35-1 от 26.09.2014 г. совета министров донецкой народной республики « ІНФОРМАЦІЯ_18 »» розміщений за електронним посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 BE%D1%81%D1%82%D0%B0%D0%BD%D0%BE%D0%B2%D0%BB%D0%B5%D0%BD%D0%B8%D0%B5_%E2%84%96_35-1_26.09.2014.pdf, на сайті «МЧС днр».

- протоколом огляду від 27.06.2023 (т. 2 а.п. 188-199). Об`єктом огляду є публікація, розміщена 02.03.2023 о 13 год. 14 хв. в телеграм каналі з назвою «Маріуполь.Спротив» за електронним посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_19 , яка має назву «Мразь! ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Вказана публікація складається із 2 зображень, на одному відображено стрій осіб у формі «МЧС днр» серед яких стрілкою відмічено особу, ззовні схожу на ОСОБА_5 , на іншому міститься фото зразка документу «рапорт на разрешение на выезд за пределы днр в РФ» в якому у нижній частині містить напис «Не возражаю: Начальник 72 ПСЧ Государственного бюджетного учреждения - «Пожарно-спасательный отряд г. Мариуполь МЧС ДНР» майор службы гражданской защиты ОСОБА_18 », дане фото роздруковано та долучається до даного протоколу на 1 арк., а також містить текст наступного змісту: «Мразь! ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживает: АДРЕСА_1 ( НОМЕР_1 ) бывший сотрудник ГСЧС Украины в Донецкой области, в апреле 2022 года, изменил присяге и перешел на сторону врага, выдал списки спасателей - участников боевых действий. В благодарность за предательство народа Украины, при окупантах назначен на должность начальника "2 пожарной части г. Мариуполя МЧС ДНР. Сейчас эта личность, агитирует спасателей Украины, чтобы возвращались в Мариуполь и переходили на сторону РФ. Максимальный репост!».

В ході огляду встановлено, що публікація містить 2 коментарі. Проведеним оглядом коментарів встановлено, що користувачем із нікнеймом « ОСОБА_19 » залишено коментар « ІНФОРМАЦІЯ_20 » та розміщено фото документу «Заявка на привлечение группы пиротехнических работ» від 28.07.2022 в якому зазначено ОСОБА_5 як «Начальник ІНФОРМАЦІЯ_21 ».

- Інформацією на оптичному диску, доданого до протоколу огляду від 27.06.2023 (т. 2 а.п. 200), на якому мається публікація, розміщена 02.03.2023 о 13 год. 14 хв. в телеграм каналі з назвою «Маріуполь.Спротив» за електронним посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_19 , яка має назву «Мразь! ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також фото документу «Заявка на привлечение группы пиротехнических работ» від 28.07.2022 в якому зазначено ОСОБА_5 як «Начальник 72 ПСЧ ГБУ «ПСО г. Мариуполь МЧС ДНР» майор службы гражданской защиты ОСОБА_18 ». Інформація на оптичному диску відповідає змісту протоколу огляду від 27.06.2023.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.02.2023 (т. 2 а.п. 79-82), відповідно до якого свідок ОСОБА_20 впізнав ОСОБА_5 на фото під № 1 як такого, з яким познайомився приблизно в 2020 році під час виконання своїх службових обов`язків на посаді заступника начальника аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України в Донецькій області.

- відеозаписом слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.02.2023 за участю свідка ОСОБА_20 (т. 2 а.п. 83), з якого встановлено, що інформація, яка на ньому міститься, відповідає змісту протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.02.2023 за участю свідка ОСОБА_20

- протоколом огляду мережі Інтернет від 06.02.2023 за участю свідка ОСОБА_20 (т. 2 а.п. 84-86), який розміщений на ютуб-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_11 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_12 , оглянув відеозапис від 11.11.2022 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_13 » і повідомив, що серед присутніх осіб є ОСОБА_5 , який одягнений в форму офіцера «МЧС ДНР», та розташований п`ятим (відраховуючи в ліву сторону) від тво голови т.зв. «ДНР» ОСОБА_9

- показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_20 , який суду повідомив наступне. ОСОБА_5 я знаю з 2020 року, коли я працював заступником начальника аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України в Донецькій обл., який розташовувався в Маріуполі по АДРЕСА_3 . У нас були робочі стосунки. Він працював помічником начальника чергової зміни (з оперативного реагування) оперативно-координаційного центру ГУ ДСНС України в Донецькій обл. В його службові обов`язки входила перевірка підрозділів до готовності до реагування до дій за призначенням. Він приїзжав на перевірку мого підрозділу. В лютому 2022 я знаходився в Маріуполі, з якого виїхав 24.02.2022 за усним наказом керівництва, який був доведений мною до всього особового складу ДСНС. Я знаю, що ОСОБА_5 на теперішній час знаходиться у м. Маріуполі, працює начальником пожежно-рятувальної частини АДРЕСА_4 (на теперішній час АДРЕСА_2 . Він керує особовим складом пожежно-рятувального загону. Мені це відомо із соц. мереж, а саме з телеграм каналів, можливо «Маріуполь супротив», там було його фото і воно було підписано ПІБ ( ОСОБА_5 ) і посада. Він був підполковником. Після виїзду з Маріуполя я з ним відносини не підтримую. Вважаю, що він обійняв цю посаду добровільно, він добровільно перейшов на бік ДНР, оскільки у нього була можливість виїхати як і у всіх інших, навіть виїхати набагато пізніше. На теперішній час він підпорядковується ОСОБА_21 , це я дізнався з телеграм каналу. Він як людина і співробітник звичайний, виконував свою роботу, про ідеологічні вислови до влади від нього я не чув. ОСОБА_5 присягав на вірність Україні і його дії з переходу в ДНР є її порушенням. Я його впізнав на фото і відео під час проведення слідчих дій.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.02.2023 (т. 2 а.п. 87-90), відповідно до якого свідок ОСОБА_22 впізнав ОСОБА_5 на фото під № 1 як такого, з яким познайомився приблизно в 2011 році під час виконання своїх службових обов`язків на посаді диспетчера ОКЦ ГУ ДСНС України в Донецькій області.

- відеозаписом слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.02.2023 за участю свідка ОСОБА_22 (т. 2 а.п. 91), з якого встановлено, що інформація, яка на ньому міститься, відповідає змісту протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.02.2023 за участю свідка ОСОБА_22

- протоколом огляду мережі Інтернет від 06.02.2023 за участю свідка ОСОБА_22 (т. 2 а.п. 92-93), яка на ютуб-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_11 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_12 , оглянула відеозапис від 11.11.2022 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_13 » і повідомила, що серед присутніх осіб є ОСОБА_5 , який одягнений в форму офіцера «МЧС ДНР», та розташований п`ятим (відраховуючи в ліву сторону) від тво голови т.зв. «ДНР» ОСОБА_9

- показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_22 , яка суду повідомила наступне. Я працювала диспетчером оперативно-координаційного центру ДУ ДСНС України в Донецькій обл., який розташовувався в Маріуполі по АДРЕСА_5 . ОСОБА_5 я знаю з 2011 року, коли працювала на посаді диспетчера оперативно-координаційного центру ДУ ДСНС України в Донецькій обл., який розташовувався в Маріуполі по АДРЕСА_5 , у нас були робочі стосунки, наразі я з ним відносини не підтримую. Він працював на посаді старшого помічника чергової зміни оперативно-координаційного центру ДУ ДСНС України в Донецькій обл., який розташовувався в Маріуполі по АДРЕСА_5 . Його посадові обов`язки мені відомі, він керував виїздами на пожежі з надзвичайних ситуацій, керував звітною документацією чергової зміни та інше. На теперішній час ОСОБА_5 знаходиться у м. Маріуполі, працює начальником пожежно-рятувальної частини АДРЕСА_4 , яка розташована за вищевказаною адресою. Він керує особовим складом пожежно-рятувального загону. Мені це відомо із соц. мереж, а саме з телеграм каналу «Маріуполь супротив» та «Мариуполь сейчас». Він підпорядковується ОСОБА_23 (ПІБ не пам`ятаю). Чи він обійняв цю посаду добровільно, я не знаю, але знаю, що він добровільно перейшов на бік ДНР. Я виїхала 15.03.2022 року з Маріуполя, з ним після цього не спілкувалась. Востаннє я його бачила приблизно 02.03.2022. Я його впізнала на фото і відео під час проведення слідчих дій.

Колегією суддів досліджені документи, які характеризують особу обвинуваченого:

- копія паспорту ОСОБА_5 (т.2 а.п. 37-38), відповідно до якого останній народився 17.01.1977 в АДРЕСА_6 , є громадянином України, мається штамп про розлучення.

- копія довідки про присвоєння ідентифікаційного коду (т.2 а.п. 39), відповідно до якої ОСОБА_5 має ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

- копія послужного списку ОСОБА_5 (т.2 а.п. 43-51), в якому мається запис про його одруження та наявність на утриманні двох дітей (23.06.2008 і 29.11.2015 р.н.), зазначено, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

- довідка № 5-28022023/14210 станом на 28.02.2023 (т. 2 а.п. 205), відповідно до якої ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався.

- копія довідки КНП «ОКП м. Слов`янськ» від 21.06.2023 року (т. 2 а.с. 212), згідно із якою ОСОБА_5 послугу з надання психіатричної допомоги у закладах підконтрольних Україні не отримував.

- копія довідки КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Слов`янськ № 28/61 (т. 2 а.с. 214), згідно із якою ОСОБА_5 на диспансерному обліку у лікаря-нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався.

Оцінка суду

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 р.) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, ОСОБА_24 , заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідків, колегія суддів приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Так, 08.01.2008 ОСОБА_5 , будучи громадянином України, присягнув на вірність Українському народові, 24.03.2021 він під власний підпис ознайомлений з положеннями статей 111 (Державна зрада), 114 (Шпигунство), 328 (Розголошення державної таємниці) Кримінального кодексу України та передбачені санкції за вчинення вищевказаних злочинів, наказом № 145 о/с від 10.06.2021 підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_5 , заступника начальника 3 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Донецькій області призначено старшим помічником начальника чергової зміни (з питань оперативного реагування) оперативно-координаційного центру Головного управління ДСНС України у Донецькій області.

При цьому колегією суддів прийняті до уваги і використані як докази у кримінальному провадженні дані, які надані органом досудового розслідування із відкритих джерел, зібрані за допомогою розвідки з відкритих джерел (OSINT) відповідно до «Протоколу Берклі», який окреслює мінімальні стандарти для пошуку, збирання, зберігання, перевірки та аналізу відкритих джерел. Відповідно до вказаного протоколу, серед іншого, не потребує дозволу слідчого судді здобуття відомостей з електронних інформаційних систем або її частини, доступ до яких не обмежується її власником, володільцем або утримувачем або не пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. Проведення огляду інформації, яка міститься у відкритому доступі, її хід і результати фіксуються у відповідному протоколі огляду. До проведення слідчої (розшукової) дії залучається спеціаліст у галузі інформаційних технологій. Під час її проведення відображається хронологічна послідовність зберігання інформації чи доказів, а також з метою встановлення належної системи цифрового збереження, виготовляється доказова копію електронного документа, яка зберігається на окремий носій інформації.

Так, з даних, які надані органом досудового розслідування із відкритих джерел, зібрані за допомогою розвідки з відкритих джерел (OSINT) відповідно до «Протоколу Берклі», колегією суддів встановлено наступне:

- у відеозаписі з назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_13 », розміщений ІНФОРМАЦІЯ_15 за електронним посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_12 , на ютуб-каналі з назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_11 », виявлено опис наступного змісту: «Специалисты Военно-строительного комплекса Министерства обороны России завершили создание республиканского центра МЧС ДНР в Мариуполе. Комплекс состоит из 11 зданий, он был построен за 95 дней. Для сотрудников МЧС построили двухэтажное административное здание с тренировочной башней, тенто-мобильное укрытие на 40 машиномест, навес для автомобилей, склады, гаражи. В церемонии открытия комплекса приняли участие вице-спикер ОСОБА_10 , зампредседателя комитета Госдумы по обороне ОСОБА_11 , замминистра обороны РФ ОСОБА_12 , замминистра ОСОБА_25 и глава республики Денис Пушилин. Как отметил ОСОБА_11 , в республиканском центре МЧС будет размещаться аварийно-спасательная служба, группа радиационной, химической и биологической защиты и другие специалисты».

В ході перегляду відеозапису на 25 секунді в строю зображено особу ззовні схожу на ОСОБА_5 , яка одягнута у форму працівника «МЧС днр», скріншот із відеозапису наведено нижче та на ньому рукописною відміткою зроблено відмітку ОСОБА_5

- указом «главы донецкой народной республики №121 от 03.04.2022» створений т.зв. «государственный комитет обороны донецкой народной республики». Постановою «№ 35-1 от 26.09.2014 г. совета министров донецкой народной республики» створено т.зв. «Министерство по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий».

- в публікації, яка розміщена 02.03.2023 о 13 год. 14 хв. в телеграм каналі з назвою «Маріуполь.Спротив» за електронним посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_19 , яка має назву «Мразь! ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », мається фото документу «Заявка на привлечение группы пиротехнических работ» від 28.07.2022, в якому зазначено ОСОБА_5 як «Начальник ІНФОРМАЦІЯ_21 ».

- в публікації телеграм-каналу «Маріуполь.Спротив» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_10 від 02.03.2023 розміщено фото службового документу « ІНФОРМАЦІЯ_22 », в якому зазначено посаду і звання ОСОБА_5 в МЧС ДНР.

Крім того, свідки ОСОБА_20 і ОСОБА_22 впізнали ОСОБА_5 під час проведення слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та при перегляді відеозапису, який розміщений на ютуб-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_11 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_12 від 11.11.2022 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_13 ».

В судовому засіданні вони підтвердили, що впізнали ОСОБА_5 за фотознімками та на відеозаписі, а також своїми показами підтвердили перехід ОСОБА_5 на бік ворога в умовах воєнного стану шляхом зайняття так званої посади «Начальника 72 пожарно-спасательной части Государственного бюджетного учреждения «Пожарно-спасательный отряд г. Мариуполь МЧС ДНР»».

Їх показання, надані в суді, були послідовними щодо обставин, які мали істотне значення для правильного вирішення справи, та особи, яка вчинила злочин.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого у інкримінованому йому злочині.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, колегія суддів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, поза розумним сумнівом.

Так, приблизно в квітні травні 2022 року (більш точну дату та час не встановлено), перебуваючи на території м. Маріуполь Донецької області, громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді старшого помічника начальника чергової зміни (з питань оперативного реагування) оперативно-координаційного центру Головного управління ДСНС України у Донецькій області, будучи посадовою особою, попередженою про кримінальну відповідальність за діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту або воєнного стану, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто за вчинення державної зради, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народно господарче та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України, добровільно перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану шляхом зайняття так званої посади «Начальника 72 пожарно-спасательной части Государственного бюджетного учреждения «Пожарно-спасательный отряд г. Мариуполь МЧС ДНР»» у зв`язку із чим прийняв так звану присягу на вірність квазідержавному утворенню так званої «днр» та почав безпосередньо виконувати покладені на нього окупаційною владою обов`язки, які виконує по теперішні час.

Тобто, своїми умисними діями ОСОБА_5 будучи посадовою особою, порушуючи вимоги ст. ст. 17, 19, 65 Конституції України, якими передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, суверенітету, незалежності й територіальної цілісності України, та зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не дотримуючись присяги вірно служити Українському народу, забезпечив становлення і зміцнення окупаційної влади РФ, шляхом безпосередньої участі в утворенні та функціонуванні псевдодержавного органу РФ на окупованій території України, з метою недопущення здійснення контролю українською владою на території м. Маріуполь Донецької області, надавши тим самим допомогу РФ в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності, обороноздатності та державній безпеці України.

Колегія суддів акцентує на тому, що «державна зрада» (ст. 111 КК України) має три форми: 1) перехід на бік ворога в період збройного конфлікту; 2) шпигунство; 3) надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Раніше третя форма була сформульована так: «надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України».

Згідно зі змінами, які вніс законодавець, «в умовах воєнного стану» перенесено в ч. 2 ст. 111 КК України. Тобто законодавець сформував кваліфікований склад злочину і зазначив: «Ті самі діяння, вчинені в умовах воєнного стану».

Колегія суддів нагадує, що з 24 лютого 2022 року відповідним Указом Президента України введено в Україні воєнний стан, який діє по теперішній час, а тому будь-яке діяння, що є формою державної зради, буде інкримінуватися з урахуванням відповідної кваліфікуючої ознаки.

При цьому, суспільна небезпека таких дій полягає в тому, що обвинувачений, будучи службовою особою та маючи спеціальні знання, допомагає державі - агресору створити вертикаль незаконних органів влади та приймає участь в реалізації та підтримці її рішень, оскільки саме така вертикаль загалом є основою функціонування державного механізму, а саме такі дії є нічим іншим, ніж перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, що завдає шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Також необхідно зазначити, що формулювання «на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України» визначає суб`єктивну спрямованість дій винного, однак не є характеристикою суспільно небезпечних наслідків діяння. Факт заподіяння вказаної шкоди не має значення для кваліфікації діяння за ст. 111 КК України.

Суб`єкт злочину спеціальний - ним може бути лише громадянин України.

Конкретні мотиви і мета не є обов`язковими ознаками державної зради і можуть бути різними.

Перехід на бік ворога означає, що громадянин України надає безпосередню допомогу державі, з якою Україна на той час перебуває у стані війни або збройного конфлікту. У конкретних випадках цей злочин може полягати у вступі на службу до певних військових чи інших формувань ворожої держави, наданні засобів для вчинення злочинів агентам спецслужб іноземних держав, усуненні перешкод для їх вчинення або наданні зазначеним агентам іншої допомоги.

Перехід на бік ворога є закінченим злочином з того моменту, коли громадянин України виконав в інтересах ворога певні дії на шкоду України.

З суб`єктивної сторони державна зрада характеризується прямим умислом.

Тобто вчиняючи державну зраду, винний усвідомлює, що він здійснює перехід на бік ворога в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту і бажає цього.

З огляду на це у колегії суддів не виникає сумніву в тому, що ОСОБА_5 безумовно усвідомлював факт окупації та агресії з боку РФ та створення окупаційною владою незаконних органів, яким притаманні функції правоохоронних. Так, маючи достатній рівень освіти, життєвого досвіду та спеціальних знань, підполковник служби цивільного захисту ОСОБА_5 , який був старшим помічником начальника чергової зміни (з питань оперативного реагування) оперативно-координаційного центру Головного управління ДСНС України у Донецькій області, не міг не розуміти незаконності вчинених ним дій та їх наслідків.

Виходячи з зазначеного, колегією суддів достовірно встановлено, що дії ОСОБА_5 , який є громадянином України, вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 111 КК України, як державна зрада, а саме: діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України: перехід на бік ворога у період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд

Загальні положення.

При призначенні покарання, згідно із вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

При цьому, колегія суддів враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Призначаючи основне покарання колегія суддів виходить із наступного.

Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, ОСОБА_5 був осудним у розумінні ст. 19 КК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України за ступенем тяжкості вчиненого злочину, останній віднесено до категорії особливо тяжкого злочину.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, відсутні.

Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, відсутні.

Санкцією ч. 2 ст. 111 КК передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Колегією судді враховується, що надзвичайність суспільної небезпеки вчиненого злочину визначається сукупністю усіх зібраних у кримінальному провадженні даних, які стосуються вчиненого злочину, особи винного і обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, колегією суддів було встановлено, що ОСОБА_5 вчинив державну зраду, а саме: діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України: перехід на бік ворога у період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану.

Це означає, що винна особа з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення використовує найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану.

Викладені вище обставини вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення вказують на підвищений ступень небезпечності його діяння, оскільки є такими, що були вчинені на шкоду, суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України.

Аналізуючи дані про особу обвинуваченого, колегією суддів не було встановлено жодних обставин, які могли б свідчити про його щире каяття або активне сприяння органам досудового розслідування розкриттю кримінального правопорушення, разом з тим, із встановлених колегією суддів обставин кримінального провадження, показів свідків, особи ОСОБА_5 не встановлено ніякої інформації, яка давала би можливість призначити довічний вид покарання, а тому колегія вважає, що виправлення обвинуваченого можливе під час застосування строкового покарання.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, наявність на утриманні двох дітей, враховуючи, що обвинувачений умисно вчинив особливо тяжкий злочин, а саме державну зраду, в період встановленого в Україні воєнного стану, при цьому усвідомлюючи свої дії, а тому колегія суддів вважає, що ОСОБА_5 , з метою його перевиховання та упередження скоєння злочинів в подальшому, необхідно призначити покарання у виді строкового позбавлення волі. При цьому, наявність у ОСОБА_5 на утриманні двох малолітніх дітей, відсутність судимостей, а також його бездоганна служба в ДСНС України до переходу на бік ворога не свідчать про знижений ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину чи позитивну посткримінальну поведінку винного.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Колегія суддів переконана, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи засудженого, призначене йому покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Призначаючи додаткове покарання колегія суддів виходить із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого і що згідно ч. 2 ст. 52 КК України конфіскація майна відноситься до додаткових видів покарання.

З огляду на вчинення ОСОБА_5 державної зради, колегія суддів призначає покарання з конфіскацією всього належного йому майна на користь держави.

Також, застосовуючи додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення з корисливих мотивів, маючи мету та бажання отримати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе та інших осіб, одержати або зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат.

Застосування положень ст. 69 і ст. 75 КК України

З огляду на вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, а також відсутність обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, колегія суддів, при призначенні йому покарання, не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

Підстави для застосування положень ст. 75 КК України також відсутні.

Інші питання.

Постановою старшого слідчого в ОВС СВ 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 оголошено у розшук (т. 2 а.п. 115-116).

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2023 (справа № 201/7268/23) ОСОБА_5 в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави (т. 2 а.п. 126-130), тому вказаний запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити незмінним.

Згідно відомостей ТСЦ МВС №1443 РСЦ ГСЦ МВС в Донецькій області від 20.06.2023 та від 03.08.2023 ОСОБА_5 належить на праві приватної власності:

- автомобіль KIA SORENTO, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 ;

- причеп НОМЕР_5 , 1993 року випуску, кузов НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_7 (т. 2 а.п. 207, т. 1 а.п. 34).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено права власності на об`єкти нерухомого майна, які належать ОСОБА_5 , а саме: 1/1 частка, земельна ділянка площею 1,96 га, кадастровий номер: :04:000:1952 (т. 2 а.п. 208-210).

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2023 (справа № 201/7332/23) накладений арешт на майно ОСОБА_5 , а саме: на 1/1 частку земельної ділянки площею 1,96 га, кадастровий номер: :04:000:1952; автомобіль KIA SORENTO, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 ; причеп ПМЗ 8131, 1993 року випуску, кузов НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_7 . Заборонено здійснення будь-яких операцій пов`язаних із розпорядженням і відчуженням вказаного майна. Тому з огляду на призначення ОСОБА_5 додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, накладений арешт слід залишити незмінним до приведення вироку до виконання в частині конфіскації всього належного йому майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного його затримання.

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна на користь держави.

ОСОБА_5 початок строку відбування покарання обраховувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто із дня фактичного його затримання.

ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити незмінним запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, обраний в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2023 по справі № 201/7332/23 - залишити незмінним до приведення вироку до виконання в частині конфіскації на користь держави майна, яке належить ОСОБА_5 .

Витрати на залучення експертів відсутні.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Повідомлення про ухвалений вирок опублікувати на офіційному веб-сайті суду, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3