Справа № 496/8742/23
Провадження № 1-кс/496/1013/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Біляївка матеріали клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2024 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, відповідно до якого просить скасувати арешт, накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 21.12.2023 року по справі 496/8742/23 на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.07.2023 та довідку військово-лікарської комісії на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03.07.2023 №2663, та повернути вилучені документи.

Вказане клопотання мотивоване тим, що ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 21.12.2023 по справі 496/8742/23 накладено арешт на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.07.2023 та довідку військово-лікарської комісії на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 03.07.2023 №2663. З моменту накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000572 від 20.12.2023 року з документами не проведено жодних слідчих дій тому заявник вважає, що подальший арешт є недоцільним. Дізнавачем, на запит № 61/20234 від 26.12.2023, щодо надання інформації стосовно громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримано відповідь, за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 02.01.2024, в якій вказано, що військово-облікові документи громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видавались, лікарську комісію він проходив. Аналогічну відповідь отримано на запит власника документів ОСОБА_4 № НОМЕР_1 від 22.01.2024. Також на адвокатський запит вих. № 2/кп від 13.03.2024 отримано відповідь вих. № 711108 від 14.03.2024 в якій зазначено, що вищезазначені відповіді надавалися та окремо вказано, що ОСОБА_4 проходив військово-лікарську комісію в результаті якої отримав вищевказані військово-облікові документи, у зв`язку з чим представник заявника звернувся до суду з вказаним клопотанням.

До судового засідання ОСОБА_4 та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання про скасування арешту майна повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі.

Дізнавач та прокурор до судового засідання не з`явилися, разом з тим від дізнавача до суду надійшла заява, відповідно до якої заперечував проти зняття арешту з вказаних документів, оскільки у матеріалах кримінального провадження відсутня відповідь з ІНФОРМАЦІЯ_4 стосовно документів заявника. Також просив розглянути клопотання без його участі.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, а також заяву дізнавача, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 21.12.2023 року, за матеріалами кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України накладено арешт на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03.07.2023 року, довідку ВЛК на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03.07.2023, упаковані до експертного сейф-пакету №ЕХР0203168, вилучені в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , на пункті пропуску « АДРЕСА_1 , із застосуванням заборони відчуження, користування, розпорядження.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно тимчасовим вилученням майна.

З аналізу ст. ст. 171-174 КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено наступне: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна /власник майна тощо/; перелік і вид майна, арешт, який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт, мотивація чому слід скасувати арешт. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання.

Разом з тим, представник заявника жодним чином не обґрунтовує, що арешт майна було накладено безпідставно, а також, що потреба в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на даний час відпала, що свідчить про те, що клопотання про скасування арешту майна є необґрунтованим.

Представник заявника у клопотанні зазначає, що в застосуванні вищевказаного заходу відпала потреба, у зв`язку з тим, що наявна відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_4 з приводу видачі та справжності документів, на які накладено арешт.

З цього приводу слідчий суддя погоджується з думкою дізнавача, викладеною у його заяві, про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні відповіді з ІНФОРМАЦІЯ_4 стосовно того, що документи справжні та видавались органом ТЦК.

Викладене в сукупності свідчить, що особа, яка подала клопотання поверхнево підійшла до питання оформлення клопотання про скасування арешту майна, що з урахуванням необґрунтованості клопотання про скасування арешту майна, не підтверджені викладених у ньому обставин жодними доказами, свідчить про те, що таке клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, тим самим не підтримали його у судовому засіданні, а крім того фактично не довели, що арешт майна було накладено необґрунтовано, а також, що потреба в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на даний час відпала, що свідчить про те, що клопотання про скасування арешту майна є необґрунтованим, з урахуванням принципу диспозитивності передбаченого ст. 26 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 174 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї може бути подано відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1