Справа № 635/4616/24
Провадження № 1-кс/635/1064/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2024 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

Слідчий суддя Харківського районного суду Харківської області - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 від 05.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, про надання тимчасового доступу до речей і документів

В С Т А Н О В И В:

До суду подано зазначене клопотання, в якому прокурор просить суд надати прокурорам Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 тимчасовий доступ до речей і документів, з можливістю вилучення належним чином засвідчених копій матеріалів приватизації ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) наявних у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

З клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що низка захисних споруд цивільного захисту на території Харківського району перебувають у приватній власності громадян та суб`єктів господарювання.

Так, згідно обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 захисна споруда цивільного захисту № 78831 за адресою АДРЕСА_2 перебуває у приватній власності ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до наказу ФДМУ від 04.07.2013 № 963 «Про завершення приватизації ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код за ЄДРПОУ НОМЕР_1 )» приватизація ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код за ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) вважається завершеною.

Ураховуючи триваючий військовий стан в Україні внаслідок російської агресії, питання зміцнення законності при використанні та утриманні захисних споруд цивільного захисту є особливо актуальним для регіону та одним з пріоритетних для діяльності органів прокуратури.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», приватизації не підлягають казенні підприємства та об`єкти, необхідні для виконання державою своїх основних функцій, для забезпечення обороноздатності держави, та об`єкти права власності Українського народу, майно, що становить матеріальну основу суверенітету України, зокрема, захисні споруди цивільного захисту.

Аналогічні положення містяться у ч.2 ст.5 Закон України «Про приватизацію державного майна» від 04.03.1992 № 2163-XII .

Крім того, пунктом 7 Декрету Кабінету Міністрів України від 31.12.1992 № 26-92 (мав силу закону), яким затвердженого Перелік майнових комплексів державних підприємств, організацій, їх структурних підрозділів основного виробництва, приватизація або передача в оренду яких не допускається, передбачалося, що протирадіаційні споруди відносилися до об`єктів, що не підлягали приватизації.

При цьому, згідно з положеннями ч. 12 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України, захисні споруди цивільного захисту державної та комунальної власності не підлягають приватизації (відчуженню).

Так, захисна споруда цивільного захисту, в силу положень ч. 12 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України, ч. 2 ст. 178 Цивільного кодексу України є обмежено оборотоздатною річчю, як наслідок, не може відчужуватись із державної чи комунальної власності у приватну.

Згідно з положеннями ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 07 липня 1992 року № 2558-XII затверджено Тимчасове положення про ІНФОРМАЦІЯ_4 (Фонд). Як визначено у пункті 1 Тимчасового положення Фонд є державним органом, який здійснює державну політику в сфері приватизації державного майна, виступає орендодавцем майнових комплексів, що є загальнодержавною власністю (Тимчасове положення втратило чинність відповідно до Закону України від 09.12.2011 № 4107-VI).

Основними завданнями Фонду, серед іншого, визначено здійснення прав розпорядження майном державних підприємств у процесі їх приватизації, створення спільних підприємств; здійснення повноважень щодо організації та проведення приватизації майна підприємств, яке перебуває у загальнодержавній власності (пункт 4 Тимчасового положення).

Частинами 1, 2 статті 7 Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств" (у редакції на час приватизації спірного майна) визначено, що державну політику в сфері приватизації здійснюють Фонд, органи приватизації Республіки Крим та адміністративно-територіальних одиниць. Фонд та його регіональні відділення і представництва на місцях діють на підставі цього Закону та Положення про Фонд, що затверджується Верховною Радою України. Фонд у процесі приватизації здійснює такі основні повноваження (серед іншого): продає майно, що перебуває у загальнодержавній власності, у процесі його приватизації, включаючи майно ліквідованих підприємств і об`єктів незавершеного будівництва; створює комісії по приватизації; затверджує плани приватизації майна, що перебуває у загальнодержавній власності.

Статтею 4 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" визначено, що продавцями об`єктів малої приватизації, що перебувають у загальнодержавній та комунальній власності, є (серед інших): Фонд, його регіональні відділення та представництва.

Відповідно до частин 1, 5 статті 7 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" Фонд, Верховна Рада Республіки Крим, місцеві Ради народних депутатів затверджують за поданням органів приватизації переліки об`єктів, які перебувають відповідно у загальнодержавній, республіканській (Республіки Крим) і комунальній власності. Орган приватизації розглядає подану заяву і в разі відсутності підстав для відмови у приватизації включає підприємство до переліків, зазначених у частині першій цієї статті. Результати розгляду не пізніш як через місяць з дня подання заяви доводяться до заявника у письмовій формі. Відмова у приватизації можлива тільки у визначених випадках, зокрема коли є законодавчо встановлене обмеження на приватизацію цього підприємства.

Пунктом 1 Указу Президента України від 19 лютого 1994 року № 56/94 "Про єдину систему органів приватизації в Україні" з метою прискорення процесу приватизації державного майна, забезпечення єдиного методологічного підходу до цього процесу та створення сприятливих умов для виконання Державної програми приватизації створено єдину систему органів приватизації в Україні шляхом реорганізації регіональних відділень Фонду в Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і органів приватизації відповідних адміністративно-територіальних одиниць - у регіональні відділення Фонду.

З моменту прийняття рішення про приватизацію державного майна функції управління цим майном переходять до відповідного органу приватизації (пункт 3 цього Указу).

Регіональне відділення Фонду є державним органом, який створюється Фондом, і йому підпорядковується (абзац перший пункту 1 Положення про регіональне відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 року № 412).

Регіональне відділення Фонду відповідно до покладених на нього завдань і в межах своїх повноважень, зокрема: розробляє пропозиції щодо приватизації майна, яке перебуває у державній власності; здійснює повноваження представника Фонду в керівних органах господарських товариств, власником акцій (часток, паїв) яких є держава; здійснює продаж об`єктів приватизації; здійснює управління та розпоряджається майном підприємств, установ і організацій, що перебуває у державній власності, в процесі приватизації; приймає рішення про передачу власникам приватизованих об`єктів у довготермінову оренду будівель і споруд, приватизація яких заборонена відповідно до чинного законодавства; контролює виконання актів законодавства (підпункти 1, 3, 5, 9, 10 та 25 пункту 4 Положення про регіональне відділення Фонду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 року № 412).

В подальшому, Законом України «Про ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 09.12.2011 № 4107-VI визнано таким, що втратили чинність, зокрема, постанову Верховної Ради України "Про Тимчасове положення про ІНФОРМАЦІЯ_4 ".

При цьому, відповідно до ч.1 ст.5 вказаного Закону, ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснює продаж державного майна в процесі його приватизації, підписує акти приймання-передачі державного майна, приймає рішення про приватизацію та здійснює інші повноваження визначені Законом в сфері приватизації державного майна.

Отже, зі змісту наведених норм законодавства слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 та його представництва починаючи з 1992 року по теперішній час є уповноваженим державою органом на здійснення повноважень з урядування від імені держави у сфері приватизації державного майна.

Враховуючи викладене, з метою встановлення законності відчуження у приватну власність захисної споруди цивільного захисту, на адресу регіонального відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 процесуальним керівником було направлено запит від 22.04.2024 з вимогою надати копії матеріалів приватизації ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Листом від 24.04.2024 регіональне відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 відмовило в наданні вказаних документів.

Документи, щодо яких виникла процесуальна необхідність в отриманні тимчасового доступу, знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 виходячи з наступного.

Так, відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 від 16.05.2019 №467 прийнято рішення про утворення ІНФОРМАЦІЯ_2 як юридичну особу публічного права, розташовану у м. Харків, реорганізувавши шляхом злиття Регіональне відділення ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Пунктом 2 означеного наказу було встановлено, що Регіональне відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 є правонаступником майна, прав та обов`язків ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Враховуючи, що процедура приватизації завершена у 2013 році, документи стосовно даної процедури були передані від ІНФОРМАЦІЯ_8 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке є правонаступником прав та обов`язків, зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_8 (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ).

В подальшому відповідно до наказів ІНФОРМАЦІЯ_4 віл 12.05.2021р. № 774 «Про виділ ІНФОРМАЦІЯ_8 », від 13.05.2021р. № 783 «Про утворення юридичної особи», було утворено нову юридичну особу - Регіональне відділення ІНФОРМАЦІЯ_9 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) шляхом виділу частини майна, прав та обов`язків ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З урахування викладеного, запитувані документи перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити обставини (відомості), що містяться в документах регіонального відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо кола осіб відповідальних за вчинення кримінального правопорушення, іншим способом, а ніж як на підставі рішення слідчого судді, є неможливим. А тому, необхідним є тимчасовий доступ до оригіналів відповідних документів з можливістю виготовлення належним чином засвідчених копій.

Прокурор надав заяву, в якій просив розглянути клопотання за його відсутності та задовольнити.

В судове засідання представник особи, у володіння якої знаходяться речі і документи до яких слідчий просить доступ, не викликався, оскільки суд враховуючи положення ч.4 ст.163 КПК України, вважає за можливе розглянути дане клопотання у його відсутність.

Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Статтею 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу, слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Клопотання, яке надійшло до суду відповідає вимогам КПК України.

Згідно з ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч.7 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 165 КПК України особа, яка зазначена в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі слідчого судді, суду.

Згідно до ч.4 ст. 165 КК України на вимогу володільця особою, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, має бути залишено копію вилучених оригіналів документів. Копії документів, які вилучаються або оригінали яких вилучаються, виготовляються з використанням копіювальної техніки, електронних засобів володільця (за його згодою) або копіювальної техніки, електронних засобів особи, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказана інформація має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст. 163, 164 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 від 05.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України про надання тимчасового доступу до речей і документів задовольнити.

Надати прокурорам Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 тимчасовий доступ до речей і документів, з можливістю вилучення належним чином засвідчених копій матеріалів приватизації ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) наявних у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Строк дії ухвали встановити один місяць з дня постановлення ухвали.

Роз`яснити у відповідності до ст. 166 КПК України, що у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до інформації слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1