Справа № 132/689/24
Провадження №1-кп/132/230/24
Вирок

Іменем України

05 квітня 2024 року місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання, у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Хмільницького району Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 13 лютого 2024 року, за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Іванів Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого двох малолітніх дітей, непрацевлаштованого, не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, до якого долучено підписану угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним від 01 березня 2024 року,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої особи ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 на початку грудня 2023 року (більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено), під час зустрічі із односельчанкою ОСОБА_8 дізнався про її намір отримати посвідчення водія категорії «В», та в цей момент у нього виник умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою. Реалізуючи цей намір, ОСОБА_7 , з метою незаконного збагачення, запропонував ОСОБА_8 свою допомогу у виготовленні посвідчення водія на право керування транспортними засобами, посилаючись на те, що має відповідні зв`язки у компетентних на те державних установах. Вподальшому, ОСОБА_7 діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом та метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи явну протиправність своїх дій, та використовуючи довірливі відносини, засновані на попередньому знайомстві з ОСОБА_8 , тобто діючи шляхом зловживання довірою, не маючи наміру та реальної можливості вплинути на процес видачі посвідчення водія, шахрайським способом, 16.12.2023 року близько 17год.00хв. перебуваючи на АДРЕСА_1 , отримав від ОСОБА_8 , введеної в оману, грошові кошти в сумі 17000грн.00коп., під приводом необхідності оплати виготовлення посвідчення водія. Заволодівши даними грошовими коштами, ОСОБА_7 пообіцяв ОСОБА_8 , що у найкоротший термін вона отримає замовлене посвідчення водія. Проте, ОСОБА_7 взяті на себе зобов`язання не виконав, не маючи такої реальної можливості, а грошові кошти ОСОБА_8 не повернув, розпорядившись ними на власний розсуд, чим заподіяв останній майнової шкоди на суму 17000грн.00коп.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення від 01 березня 2024 року, укладена між потерпілою ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_7 , відповідно до якої останній повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.190 КК України, у вигляді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

Сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, зокрема для підозрюваного обмеження права оскарження вироку згідно з положенням ст.ст. 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 цього Кодексу; для потерпілого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Підозрюваному також роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_7 стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім цього, обвинувачений зазначив, що вищевказана угода про примирення, укладена ним з потерпілим добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначила, що угоду про примирення укладено нею добровільно, вона цілком розуміє наслідки її укладення та затвердження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 468 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Згідно частини 3 статті 469 цього ж Кодексу, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України, віднесено до кримінального проступку, а отже угода про примирення укладена відповідно до вимог закону.

Суд перевіривши угоду встановив, що вона складена відповідно до вимог ст. 471 КПК України; її умови не суперечать нормам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, не порушує прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; взяті на себе за угодою зобов`язання обвинуваченим можуть бути виконані; узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним статтею 65 КК України.

За таких обставин, виходячи з позиції обвинуваченого, висловленої в судовому засіданні щодо погодження із призначенням узгодженої сторонами міри покарання, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення від 01 березня 2024 року, укладеної між потерпілою ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 01 березня 2024 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 13 лютого 2024 року, між потерпілою ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити узгоджене йому покарання у вигляді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя