Справа № 632/1654/23
провадження № 1-кп/632/51/24

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі суду:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000310 від 13 серпня 2023 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берека Первомайського району Харківської області, громадянина України, має базову середню освіту, раніше не судимого відповідно до вимог ст. 89 КК України, на утриманні малолітніх дітей та батьків похилого віку не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за таких обставин.

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

10 серпня 2023 близько 21.00 год (більш точний час не встановлено), обвинувачений ОСОБА_3 прийшов у гості до своєї знайомої ОСОБА_6 , яка мешкає у квартирі АДРЕСА_2 , де також знаходився у гостях ОСОБА_7 , який перебував на підпитку. Зайшовши до вищевказаної квартири обвинувачений ОСОБА_3 , побачив ОСОБА_6 із ОСОБА_7 вдвох в одній із кімнат (спальні).

Після цього, між обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виникла словесна сварка з мотивів особистої неприязні, яка почала супроводжуватися обопільною бійкою. Як наслідок у обвинуваченого ОСОБА_3 раптово виник умисел на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у вищевказаній квартирі цього дня у проміжок часу із 22-00 до 23-00 години, взявши зі столу кухонний ніж в одній із кімнат (кухні), та повернувшись до іншої кімнати (спальні), де перебував на дивані (спальне ліжко) ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті особистої неприязні, наніс ОСОБА_7 один удар ножем у ділянку нижньої кінцівки (лівої гомілки в верхній третині). Після чого припинив свої злочинні дії.

Своїми умисними злочинними діями обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_7 такі тілесні ушкодження:

- наскрізне колоте-різане поранення лівої гомілки в верхній третині з пошкодженням підколінної артерії, що спричинило гостру крововтрату, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження; а також поверхневу різану рану на задньо-внутрішній поверхні правої гомілки в верхній третині, яке відносяться до легкої тяжкості тілесних пошкоджень.

Вночі 10 серпня 2023 року ОСОБА_8 помер у квартирі АДРЕСА_2 від гострої крововтрати, зумовленої наскрізним колото-різаним пораненням лівої гомілки в верхній третині з пошкодженням підколінної артерії, спричиненого обвинуваченим ОСОБА_3 .

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

ІІ. Позиція сторони захисту.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у заподіянні потерпілому ОСОБА_7 тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть останнього визнав повністю, пояснивши, що дійсно 10 серпня 2023 близько 21-00 год. (більш точний час не пам`ятає), прийшов разом із ОСОБА_9 у гості до своєї знайомої ОСОБА_6 , яка мешкає у квартирі АДРЕСА_2 , де також знаходився у гостях ОСОБА_7 , що перебував на підпитку. Зайшовши до вищевказаної квартири, він ( ОСОБА_3 ) побачив ОСОБА_6 із ОСОБА_7 вдвох в одній із кімнат (спальні) на дивані. Між ним та ОСОБА_7 виникла сварка з приводу особистої неприязні, що стосувались їх відносин із ОСОБА_6 , яка останнім часом скаржилась на ОСОБА_7 . Сварка, почала супроводжуватися обоюдною бійкою. ОСОБА_6 попрохала припинити сварку. Він ( ОСОБА_3 ), будучи розлюченим на ОСОБА_7 , пішов до кухні (час не пам`ятає, можливо у проміжок часу із 22-00 до 23-00) , де взяв із столу ніж, та повернувшись до спальні, знову побачив, що ОСОБА_7 лежить поруч із ОСОБА_6 , обличчям до нього, та висловлюває на його адресу лайку. Після чого, він ( ОСОБА_3 ) підійшов до дивану, де знаходився ОСОБА_7 та встромив зверху донизу ніж у ногу ОСОБА_7 , у яку частину не пам`ятає, але згоден, що механізм нанесення удару, який він продемонстрував під час слідчого експерименту та локалізація поранення, зазначена у висновку експерту, відповідає дійсності. ОСОБА_7 закричав, він ( ОСОБА_3 ) побачив кров. ОСОБА_6 знаходилась на дивані обличчям до стіни. Потім разом із ОСОБА_9 пішов з місця події, час не пам`ятає, але можливо близько 23-00 год. Про те, що ОСОБА_7 помер йому стало відомо через декілька днів, наміру позбавляти життя останнього він не мав, розуміє, що нанесення удару ножем є небезпечним для життя та здоров`я людини. У вчиненому щиро кається, осуджує свої дії.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення злочину.

Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому злочину ґрунтується на таких доказах, досліджених під час судового розгляду.

Так, свідок ОСОБА_6 показала суду, що 10 серпня 2023 близько 21-00 год. (більш точний час не пам`ятає), до неї у гості прийшов ОСОБА_3 разом із ОСОБА_9 , якого вона запросила напередодні. У квартирі АДРЕСА_2 , де вона проживає, також знаходився ОСОБА_7 , що перебував на підпитку. Коли ОСОБА_3 зайшов до кімнати, то вона разом із ОСОБА_7 відпочивала у спальні. Між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 почалась словесна сварка, зокрема ОСОБА_3 наполягав, щоб ОСОБА_7 пішов із квартири. Потім сварка почалась супроводжуватися обопільною бійкою, під час якої чоловіки штовхали один одного, ОСОБА_7 кидався на ОСОБА_3 , а Рязанцев у відповідь наніс декілька ударів ОСОБА_7 . Вона ( ОСОБА_6 ) попрохала чоловіків припинити сварку, зрозумівши, що конфлікт припинити не можливо, лягла на диван обличчям до стінки. Крізь сон, чула, як у кімнату знову заходив ОСОБА_3 , вони знову сперечалися із ОСОБА_7 . Коли прокинулась, то побачила, що поруч сидить ОСОБА_7 , замотаний у ковдру, який попрохав не турбувати його, він відпочине та піде до дому. Вона ( ОСОБА_6 ) встала із дивана та, будучи ображеною на сварку чоловіків, пішла із квартири до свого знайомого. Повернувшись до дому 13 серпня 2023 року, вона ( ОСОБА_6 ) виявила на дивані труп ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що 10 серпня 2023 близько 21-00 год. (більш точний час не пам`ятає), вона разом із ОСОБА_3 прийшла у гості до ОСОБА_6 у квартиру АДРЕСА_2 . Коли вони зайшли до квартири, то ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 відпочивали у спальні. Між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 почалась сварка, яка почала супроводжуватися обопільною бійкою, зокрема ОСОБА_7 кинувся на ОСОБА_3 , а останній у відповідь наніс йому декілька ударів. Розуміючи, що конфлікт між чоловіками не припиниться, вона у проміжок часу із 22-00 до 23-00 год. (точний час не пам`ятає) запропонувала ОСОБА_3 залишити помешкання ОСОБА_6 . Вона ( ОСОБА_9 ) знаходилась у коридорі та бачила, як ОСОБА_3 , взявши ніж із кухні, та тримаючи ніж у руці, пройшов до спальні, де знаходились ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Самого нанесення удару ОСОБА_3 . ОСОБА_7 вона не бачила, але почула, як застогнав ОСОБА_7 . Потім ОСОБА_3 вийшов із спальні вже без ножа та вони пішли із квартири. По дорозі, ОСОБА_3 говорив, що вдарив ОСОБА_7 ножем. У квартирі залишалась ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 .

Показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , суд бере до уваги як такі, що об`єктивно підтверджують місце вчинення злочину та відтворюють обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину, зокрема щодо виникнення 10 серпня 2023 року на ґрунті особистої неприязні словесної сварки між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_2 , яка супроводжувалась обопільною бійкою. Зокрема, свідок ОСОБА_9 бачила, як ОСОБА_3 , тримаючи ніж у руці, пішов до спальні, де знаходились ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , звідки вийшов вже без ножа, а пізніше повідомив, що вдарив ОСОБА_7 ножем, проти чого не заперечував обвинувачений ОСОБА_3 ..

Окрім показань свідків судом досліджені письмові та речові докази у кримінальному провадженні, надані стороною обвинувачення.

Так, висновок суду про місце вчинення злочину підтверджуються даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 13 серпня 2023 року з фототаблицями, у процесі якого зафіксована, обстановка на місці вчинення злочину у квартирі АДРЕСА_2 , зокрема, при огляді кімнати № 3 (спальня) на диване виявлено труп ОСОБА_7 із наявними, пораненнями ніжних кінцівок, зокрема, на задній поверхні лівої гомілки в верхній третині ближче до колінного згину мається рана веретеноподібної форми з рівними краями, а також на задньо-внутрішній поверхні лівої гомілці в верхній третині мається рана веретеноподібної форми з рівними краями. Шкіра обох гомілок вкрита підсохлою бурою рідиною; на задньо-внутрішній поверхні правої гомілці в верхній третині мається поверхнева рана лінійної форми з рівними краями. На місці події поміж іншого виявлені ніж (кухонний) зі слідами рочовини бурого кольору, сліди речовини бурого кольору зовні схожі на кров на дивані (де знаходився труп ОСОБА_7 ) та підлозі кімнат, у зв`язку із чим були вилучені: ніж (кухонний) зі слідами речовини бурого кольору, фрагмент оббивної тканини (з дивану, де виявлено труп ОСОБА_7 ), фрагменту килима зі слідами речовини бурого кольору, змиви з поверхні підлоги у коридорі, футболка зі слідами речовини бурого кольору, у яку був одягнений ОСОБА_7 ( т.1, а.с.111-140)

Вказані предмети були оглянуті і долучені до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, що підтверджується відповідним протоколом та постановою слідчого від 13 серпня 2023 року та у подальшому на підставі ухвали слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 серпня 2023 року на них накладено арешт (т. 1, а.с.141-143.154,155).

Дані, зафіксовані в зазначеному протоколі, повністю узгоджуються з показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_6 щодо місця вчинення злочину.

Висновок суду щодо обставин та механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 об`єктивно підтверджується такими доказами.

Відповідно до висновку експерта № 12-17/216-ЛЗТ/23 від 09 вересня 2023 року (том.1, а.с. 144-147), у ході судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 виявлені: одне наскрізне колото-різане поранення лівої гомілки в верхній третині і одна поверхнева різана рана на задньо-внутрішній поверхні правої гомілки у верхній третині.

Вказане наскрізне колото-різане поранення лівої гомілки в верхній третині утворилося від одноразової колючо-ріжучої дії гострого предмету, однобічно гострого, типу клинка ножа; поверхнева різана рана на задньо-внутрішній поверхні правої гомілки у верхній третині утворилася від ріжучої дії предмету, що мав гострий край, не виключено, що від дії ріжучої частини клинка ножа, яким було спричинено і вищевказане наскрізне поранення лівої гомілки.

Тілесні ушкодження, що мали місця у ОСОБА_7 були спричиненні незадовго до смерті, зумовивши її настання.

За ступенем тяжкості: вищевказане наскрізне колото-різане поранення лівої гомілки з пошкодженням підколінної артерії, яке викликало масивну крововтрату і смерть ОСОБА_7 за критерієм небезпеки для життя відноситься до тяжкого тілесного ушкодження ( відповідно до пункту 2.1.3. (підпункти «П», ОСОБА_10 ) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. N 6); поверхнева різана рана правої гомілки-це легке тілесне ушкодження (відповідно до пункту 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. N 6).

Причиною смерті ОСОБА_7 є гостра крововтрата, зумовлена наскрізним колото-різаним пораненням лівої гомілки з пошкодженням підколінної артерії. Про це свідчать наявність ознак гострої крововтрати-недокрів`я внутрішніх органів, смугасті крововиливи в єндокард лівого шлуночка серця (плями Мінокова) і виявленням в ході дослідження трупу наскрізного колото-різаного поранення лівої гомілки із пошкодженням по ходу ранового каналу крупної судини-підколінної артерії.

Смерть ОСОБА_7 настала 10 серпня 2023 року.

Мається прямий причинно-наслідковий зв`язок між наскрізним колото-різаним пораненням лівої гомілки, яке мало місце у ОСОБА_7 і настанням його смерті.

При судово-медичній експертизи крові ОСОБА_7 виявлений етиловий спирт в кількості- 0,44 ‰, що відповідає його вмісту при незначному впливі алкоголю на організм. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 метиловий, ізопропіловий ,н-пропіловий, ізобутіловий,н-бутиловий,ізоаміловий спирти не виявлені.

Згідно висновків судово-імунологічної експертизи кров від трупа ОСОБА_7 відноситься до групи -В із ізогемаглютиніном анти-А.

З урахуванням наведених положень, приймаючи до уваги те, що висновок експерта №12-17/216-Лз/23 від 09 вересня 2023 року є достатньо обґрунтованим, суд бере його в основу вироку.

Судово-медичний експерт ОСОБА_11 роз`яснюючи висновки під час судового розгляду показав, що причиною смерті ОСОБА_7 є гостра крововтрата, зумовлена наскрізним колото-різаним пораненням лівої гомілки з пошкодженням підколінної артерії. Враховуючи розвиток трупних явищ, як при огляді трупа ОСОБА_7 на місці події, так і при дослідженні трупа, можна констатувати, що смерть ОСОБА_7 настала у проміжок часу із 22-00 до 24-00 год. 10 серпня 2023 року. Більш точний час смерті встановити неможливо, у зв`язку з наявністю гнильного стану трупа ОСОБА_7 . Враховуючи характер травми та гістологічні дослідження, смерть ОСОБА_7 настала протягом години, після отриманого наскрізного колото-різаного пораненням лівої гомілки, яке орієнтовано могло мати місце у проміжок часу із 22-00 до 23-00 год. На трупі ОСОБА_7 виявлено три рани, а саме: одна поверхнева різана рана правої гомілки, та дві на лівій гомілці, які з`єднані одним рановим каналом (наскрізне ушкодження). Враховуючи, що всі три рани знаходяться на одній прямій, то вони утворилися від одноразової колючо-ріжучої дії гострого предмету, яким міг бути ніж, яким було спричинено наскрізне поранення лівої гомілки. Інших тілесних ушкоджень встановити на трупі ОСОБА_7 було неможливо під час дослідження трупу, у зв`язку із наявністю гнилісних явищ. Покази, надані ОСОБА_3 під час слідчого експерименту, не суперечить судово- медичним даним щодо характеру, локалізації і механізму спричинення тілесних ушкоджень, які були виявлені на трупі ОСОБА_7 , про що зазначено у висновку № 12-14/214-ЛЗ/23 від 14 вересня 2023 року (т.1.а.с. 176-177).

У ході проведення слідчого експерименту, із застосуванням відеофіксації, зафіксованого в протоколі від 14 серпня 2023 року ( т.1, а.с.170-174), обвинувачений ОСОБА_3 пояснив і продемонстрував, як ним було скоєно злочин, зокрема, показав де саме відбувалася сварка, яка супроводжувалась бійкою, а також продемонстрував механізм нанесення потерпілому ОСОБА_7 удару ножем в область нижньої кінцівки (ноги), зазначивши, що останній після удару ножем закричав, та він ( ОСОБА_3 ) побачив кров. При перегляді відеозапису слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , останній не заперечував, що саме він наніс удар ОСОБА_7 ножем у ногу, а тому, суд дійшов до переконання, що обвинувачений ОСОБА_7 давав об`єктивні свідчення добровільно, в умовах, що виключають сторонній тиск. Крім цього, зазначені свідчення обвинуваченого ОСОБА_3 повністю узгоджуються з протоколом огляду місця події від 13 серпня 2023 року, висновку експерта № 12-17/216-ЛЗТ/23 від 09 вересня 2023 року, а також висновком експерта № 12-14/214-ЛЗ/23 від 14 вересня 2023 року, згідно з яким експерт дійшов висновку, що покази, надані ОСОБА_3 не суперечить судово- медичним даним щодо характеру, локалізації і механізму спричинення тілесних ушкоджень, які були виявлені на трупі ОСОБА_7 .

Висновок суду про знаряддя вчинення злочину об`єктивно підтверджується такими доказами.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 13 серпня 2023 року, під час огляду місця події- у квартирі АДРЕСА_2 було вилучено ніж (кухонний) зі слідами речовини бурого кольору, який відповідно до постанови від 13 серпня 2023 року, долучений в якості речових доказів до кримінального провадження та на який ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області суду від 15 серпня 2023 року накладено арешт.

Згідно із висновком експерту № 15-12/634-Ц/Дм 2023р. від 25 вересня 2023 року ( т.1, а.с.178-182), кров громадянина ОСОБА_7 ,1974 року народження, відноситься до групи В(III)з ізогемаглютиніном анти-А (висновок експерта 15-12 №17 31-ц/Дм» від 23 серпня 2023р.). У результаті проведення судово-медичної експертизи ножу (кухонного) (вилученого за адресою: АДРЕСА_3 ) на клинку знайдені сліди крові людини. При серологічному досліджені виявлені антиген В. Таким чином, сліди крові могли походити від людини з групою крові В (III)з ізогемаглютиніном анти-А, у тому числі і від потерпілого ОСОБА_7 . При досліджені рукоятці цього ж ножу сліди крові не знайдено.

Відповідно до висновку експерта № 12-17/216-ЛЗТ/23 від 09 вересня 2023 року наскрізне колото-різане поранення лівої гомілки в верхній третині утворилося від одноразової колючо-ріжучої дії гострого предмету, однобічно гострого, типу клинка ножа; поверхнева різана рана на задньо-внутрішній поверхні правої гомілки у верхній третині утворилася від ріжучої дії предмету, що мав гострий край, не виключено, що від дії ріжучої частини клинка ножа, яким було спричинено і вищевказане наскрізне поранення лівої гомілки.

Під час огляду в судовому засіданні речового доказу - ножа (кухонного), обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що саме цим ножем ним було заподіяно тілесне ушкодження ОСОБА_7 у ділянку лівої ноги.

Отже, приведені вище докази свідчать про те, що вилучений під час огляду квартири АДРЕСА_2 ніж є знаряддям заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 .

Також судом були дослідженні інші письмові докази, надані стороною обвинувачення для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 , що знаходяться у взаємозв`язку з вищезазначеними доказами.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 13 серпня 2023 року разом з фототаблицею обвинувачений ОСОБА_3 добровільно видав футболку чоловічу чорного кольору із слідами речовини бурого кольору, шорти чолові сірого кольору із слідами речовини бурого кольору,у які був одягнутий 10 серпня 2023 року (т.1,а.с. 148-153).

За висновком експерта №14/1739-Дм/23 від 25 серпня 2023 року групова приналежність крові від трупа ОСОБА_7 відноситься до групи -В із ізогемаглютиніном анти-А. На шортах ОСОБА_3 (об`єкти №№1,3,4,8,9,14,16), знайдена кров людини групи В з ізогемаглютиніном-анті-А, походження якої від трупа ОСОБА_7 не виключається. На вищезазначених шортах (об`єкти №№2,5-7,10-13,15,17), наявність крові не встановлена. (т.1, а.с. 159-161).

Відповідно до висновку експертів 14/1737-Дм/23 від 25 серпня 2023 року під час проведення дослідження речових доказів, зокрема вилученої під час огляду місця події 13 серпня 2023 року фрагменту оббивної тканини (із дивану, де знайдено труп ОСОБА_7 ) знайдена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А, походження, якої від потерпілого ОСОБА_7 не виключається.(т.1, а.с.164-165).

Згідно із висновком експерта № 14/1736-Дм/23 від 25 серпня 2023 року під час проведення дослідження речових доказів, зокрема вилучених під час огляду місця події 13 серпня 2023 року, у змиві з поверхні підлоги в коридорі (об`єкт №1), вилученому на фрагменті гігієнічної палички в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , знайдена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А, походження, якої від потерпілого ОСОБА_7 не виключається. (т.1,, а.с.162-163)

Відповідно до висновку експерту № 14/1738-Дм/23 від 25 серпня 2023 року під час проведення дослідження речових доказів, зокрема, фрагменту килима, вилученого в ході огляду

місця події, за адресою: АДРЕСА_3 , знайдена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А, походження, якої від потерпілого ОСОБА_7 не виключається.(т.1, а.с.166-167)

Згідно із висновком експерта № 14/1740-Дм/23 від 23 серпня 2023 року під час проведення дослідження речових доказів, зокрема, футболки, яка належала ОСОБА_7 , знайдена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А, походження, якої від потерпілого ОСОБА_7 не виключається. (т.1, а.с.168-169).

Вищезазначені висновки експертів також підтверджують висновок суду про місце вчинення злочину, а також про причетність саме ОСОБА_3 до заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 110 від 28 серпня 2023 року ОСОБА_3 страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_3 виявляв ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання та перебував у стані гострої неускладненної алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_3 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1 а.с. 156-158).

Вищезазначені письмові та речові докази зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є допустимими і такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення, та узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

Висновок суду про мотив вчинення обвинуваченим злочину проти ОСОБА_7 підтверджується поясненнями самого обвинуваченого про наявність між ними сварки з приводу відносин із ОСОБА_6 , що також підтвердили під час судового розгляду свідок ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

Згідно із положеннями ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Отже, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, оцінивши наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та проаналізувавши всі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про їхню достатність для визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим в інкримінованому йому злочині.

Кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд приймає до уваги, що заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК України) з об`єктивної сторони характеризується суспільно небезпечними, протиправними діяннями та двома суспільно небезпечними наслідками, що настали: первинні тяжкі тілесні ушкодження, похідні смерть. При цьому, тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у причинному зв`язку між собою та із вчиненим суспільно небезпечним діянням. Суб`єктивна сторона злочину характеризується двома формами вини умислом щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження і необережністю щодо настання смерті потерпілого.

Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, їх стосунки.

Під час судового розгляду було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 завдав один удар ножем в область нижньої кінцівки (лівої гомілки в верхній третині), заподіявши наскрізне колоте-різане поранення лівої гомілки в верхній третині з пошкодженням підколінної артерії, що спричинило гостру крововтрату. Між цим діянням, яке було активним, та його наслідками у вигляді заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_7 , існував прямий причинний зв`язок.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_3 , умисно завдаючи удар, розраховував на такі можливі наслідки, від яких здоров`ю ОСОБА_7 буде спричинено тяжку шкоду. Заслуговує на увагу і те, що обвинувачений не вжив будь-яких заходів щодо надання невідкладної медичної допомоги ОСОБА_7 , а навпаки залишив його в такому стані.

Таким чином, суд доходить до переконання про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, обвинувачений має відповідати за той результат своїх дій (завдану шкоду), який фактично було заподіяно, в даному випадку тяжке тілесне ушкодження, похідним наслідком якого є смерть потерпілого.

IV. Відомості, які характеризують особу обвинуваченого.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він неодружений, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, не є особою з інвалідністю, раніше не судимий відповідно до вимог ст.89 КК України, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, неповнолітніх дітей та осіб, похилого віку на утриманні немає, проживав із матерію 1946 року народження. Документів, які б свідчили, що обвинувачений ОСОБА_3 офіційно працевлаштований, самозайнятий чи займається суспільно-корисною діяльністю, а також має законні джерела суду не надано.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Згідно із ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуду своїх дій.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

.

VІ. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Крім того, суд, враховує практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі "Скополла проти Італії" від 17 вересня 2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

З урахуванням викладеного, тяжкості вчиненого злочину, що спричинило смерть людини, обставин справи і даних, які характеризують обвинуваченого, наявності щирого каяття, суд доходить висновку, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження нових злочинів, є покарання у виді позбавлення волі, яке йому належить відбувати реально.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд також не знаходить, у зв`язку з тим, що судом встановлена лише одна обставина, що пом`якшують покарання обвинуваченого. Підстав для визнання будь-яких інших обставин такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують суспільну небезпеку обвинуваченого та вчинених ним кримінальних правопорушень, окрім тієї, що наведена вище, суд не вбачає.

Отже, суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 07 років позбавлення волі.

VІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 серпня 2023 року, з метою збереження речових доказів, був накладений арешт на тимчасово вилучене майно: футболку сіро чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору; кухонний ніж зі слідами речовини бурого кольору; футболку чоловічу чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору; шорти чоловічі сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору.(т.1 а.с.154-155)

Згідно із ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність скасування арешту, накладеного на тимчасове вилучене з метою забезпечення збереження речових доказів майно.

Питання про речові докази підлягає вирішенню у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід рахувати з моменту його фактичного затримання 14 серпня 2023 року.

Суд також вважає необхідним продовжити до набрання вироком законної сили дію обраного на підставі ухвали суду від 14 серпня 2023 року ( який останній раз було продовжено до 13 травня 2023 року) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного питання не змінилася обстановка, яка б давала суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід, враховуючи, що обвинуваченому обране покарання у вигляді позбавлення волі. Також, суд вважає необхідним зарахувати обвинуваченому строк попереднього ув`язнення з 14 серпня 2023 року до набрання вироком законної сили в строк покарання.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 07 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання - з 14 серпня 2023 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення з 14 серпня 2023 року в строк покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, продовжений ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 березня 2024 року, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений на тимчасово вилучене майно, згідно з ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 серпня 2023 року.

Речові докази: фрагмент килима зі слідами речовини бурого кольору; фрагмент оббивної тканини зі слідамиречовини бурого кольору, змиви речовини бурого кольору з підлоги в кімнаті кухні, змиви речовини бурого кольору з підлоги в коридорі за адресою: АДРЕСА_3 ;футболку та шорти ОСОБА_3 зі слідами речовини бурого кольору, що переданні на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області- знищити, після набрання вироком законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Суд роз`яснює засудженому, захиснику, представнику потерпілого право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Роз`яснити засудженому право подати клопотання про помилування.

Суддя: ОСОБА_1