ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/841/24 Справа № 199/5537/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2024 року про відмову в арешті майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000352 від 09 травня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 197-1, частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_7

представника третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання клопотання дізнавача сектору дізнання ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про арешт майна в межах кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 197-1, ч. 4 ст. 358 КК, а саме на майновий комплекс, який складається з торговельного павільйону, площею 466 кв.м., Б-1 мийки, площею 153,4 кв.м., № 1 ворота, № 2 огорожа, І замощення, площею 1400 кв.м., ІІ замощення, площею 992 кв.м., ІІІ замощення, площею 378 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 42335873).

В обґрунтування прийнятого судового рішення, слідчий суддя зазначив, що згідно з класифікацією кримінальних правопорушень, встановлених ст. 12 КК, ч. 1 ст. 197-1 цього Кодексу, відноситься до кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців.

У матеріалах, доданих до клопотання, відсутні відомості щодо особи (фізичної, юридичної чи держави), яка в установленому Кримінальним процесуальним кодексом порядку визнана потерпілою в даному кримінальному провадженні, та якій завдано шкоду, а також відсутні жодні відомості щодо розміру такої шкоди, хоча для визнання діяння кримінально караним має бути достатньо відомостей про таке самовільне зайняття земельної ділянки, яке спричинило значної шкоди її власнику (законному володільцю).

У матеріалах клопотання відсутні належні і допустимі докази, які б доводили необхідність арешту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме - майновий комплекс, під час досудового розслідування кримінального проступку, вартість якого значно перевищує розмір штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 197-1 КК, а також виправдали такий ступінь втручання у права власників цього майна.

При цьому, згідно вимог ч. 8 ст. 170 КПК, при вирішенні питання щодо накладення арешту, слідчий суддя має враховувати також те, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

У клопотанні дізнавачем не надано належного обґрунтування, яке завдання кримінального провадження у розслідуванні самовільного зайняття земельної ділянки має виконати арешт вище вказаного нерухомого майна.

Обґрунтований сумнів викликає також можливість використання цього майна, як доказу в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за ч. 1 ст. 197-1, ч. 4 ст. 358 КК, а також розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги прокурора та доповнень до апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора в повному обсязі та накласти арешт на вищезазначена майно, шляхом заборони будь-яким особам відчужувати вказане майно та розпоряджатися ним із забороною проведення будь-яких будівельних/ремонтних робіт на вказаному об`єкті, які можуть призвести до зміни, руйнування, пошкодження вказаного об`єкта нерухомого майна.

Наводить доводи зміст яких полягає у тому, що у гр. ОСОБА_10 та на теперішній час у власника нерухомого майна ТОВ УКРТРАНССЕРВІС ДНІПРО відсутні правові підстави зайняття земельної ділянки без кадастрового номера за адресою: АДРЕСА_1 на якій розташоване спірне майно. Так, документи на підтвердження реєстрації права власності чи оренди земельної ділянки для забудови за ОСОБА_10 , ПП ОСОБА_11 та іншими суб`єктами відсутні. Також відсутні будь-які документи на підтвердження надання Дніпровською міською радою дозволу щодо оренди саме для забудови спірної земельної ділянки, будь-які угоди щодо такого використання не укладались. Отже законні підстави зайняття зазначеної земельної ділянки ОСОБА_10 , ПП ОСОБА_11 , ТОВ УКРТРАНССЕРВІС ДНІПРО відсутні.

Крім того, зазначає, що під час досудового розслідування було встановлено, що технічні паспорти на об`єкти розташовані за вказаною адресою є підробленими. В ході допиту ОСОБА_12 від імені якого виготовлені технічні паспорти, повідомив, що він вперше їх бачить, їх не складав та не підписував, тому на підставі рапорта дізнавача було розпочате дізнання за ч. 4 ст. 358 КК.

Прокурор зазначає, що предметом кримінального правопорушення у даному провадженні є вищезазначений майновий комплекс, а тому він відповідає критеріям речового доказу, передбаченим в ст. 98 КПК, а тому підлягає арешту.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі просив її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання дізнавача про арешт майна в повному обсязі.

Представник в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до п. 3 ч. 3, ч. 5 ст. 132 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею виконані належним чином.

З матеріалів досудового розслідування слідує, що дізнавач СД ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 звернувся з клопотанням про арешт речових доказів у межах досудового розслідування, внесеного 09.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000352, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1, ч. 4 ст. 358 КК.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.05.2023 до ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло анонімне повідомлення від особи (н.т. НОМЕР_1 ), яка прохає прийняти заходи до невстановлених осіб, які 08.05.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , самовільно заволоділи територією автопаркувального майданчика, шляхом встановлення металевих перешкод для проїзду автомобілів. (ЖЄО No 8882 від 08.05.2023)

Під час досудового розслідування встановлено, що на підставі заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 у справі №175/4977/16-ц, державним реєстратором КП «Центр Шестірнянської сільської реєстрації» ради Широківського району Дніпропетровської області ОСОБА_13 , 15.02.2017 зареєстровано за ОСОБА_10 право приватної власності на майновий комплекс загальною площею 1510 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: Літери А-1 торговельного павільйону, площею 500 кв.м., об`єм 1300 куб.м., висота 2,6 кв.м.; Літери Б-1 - мийка площею 165 кв.м., об`єм 510 куб.м., висота 3,0 м.; No1 - Ворота металеві площею 12,0 п.м.; No2 - огорожа з. бетоні плити площею 159,0 п.м.; І замощення площею 845,0 кв.м.

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Опрацюванням заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 у справі № 175/4977/16-ц, а також матеріалів судової справи за позовом ОСОБА_10 встановлено наступне. ОСОБА_10 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Камелія» (далі ПП «Камелія»), треті особи: Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, Дніпровська міська рада про розірвання договору.

Згідно рішення суду, між ОСОБА_10 та ПП «Камелія» 01.09.2016 укладено Інвестиційний договір No1 відповідно до умов якого ПП «Камелія», як інвестор, здійснює фінансування будівництва майнових комплексів, один із яких, зокрема розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ha виконання умов вищезазначеного договору ОСОБА_10 відповідний комплекс збудовано за власні кошти у той же час, ПП « ОСОБА_11 » ухилилось від виконання договору та витрати ОСОБА_10 не відшкодувало.

Як наслідок, Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області позовні вимоги ОСОБА_10 задоволено та визнано за останнім право власності на майновий комплекс.

Згідно долученого до позовної заяви ОСОБА_10 Договору № 366 АП «Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування» від 07.06.2016, укладений між КП «МІСЬКАВТОПАРК» Дніпропетровської міської ради (Балансоутримувач) та ПП «Камелія» (Агент), Балансоутримувачем передано Агенту у користування за плату майданчик для паркування транспортних засобів комунальної форми власності, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , в районі будинку No3, площею 345 кв.м. на 30 машино-місць.

Згідно умов п.п. 2.2.1 зазначеного Договору, Агент зобов`язується використовувати майданчик для паркування транспортних засобів за призначенням та ефективно.

У подальшому, 14.02.2017 представником ПП «Камелія» до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області подано заяву про перегляд заочного рішення, за результатами розгляду якої 24.03.2017 позовну заяву ОСОБА_10 до ПП «Камелія», треті особи: Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, Дніпровська Міська рада про розірвання договору залишено без розгляду.

Позивач ОСОБА_10 також просив своєю заявою від 23.03.2017 залишити позовну заяву без розгляду.

У той же час, на підставі договорів купівлі-продажу, укладених між ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , серія та номер: 276 та 277 від 18.02.2017, зареєстровані приватним нотаріусом. Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , вищезазначений майновий комплекс відчужено на користь ОСОБА_14 рівними частинами.

Між ОСОБА_14 та ОСОБА_16 07.03.2017 укладено договори купівлі-продажу частин указаного майнового комплексу, серія та номер: 1893 та 1890, зареєстровані приватним нотаріального округу ОСОБА_17 .

У подальшому ОСОБА_16 вищезгаданий майновий комплекс, на підстав акту приймання-передачі нерухомого майна від 28.05.2021 та протоколу № 25/05/21 загальних зборів учасників ТОВ «УКРТРАНССЕРВІС ДНІПРО», внесено до статутного капіталу ТОВ «УКРТРАНССЕРВІС ДНІПРО».

На підставі акту складеного ФОП ОСОБА_12 від 17.05.2021, приватним нотаріусом ОСОБА_17 Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області внесено зміни від 04.06.2021 до об`єкту нерухомого майна - майнового комплексу, та збільшено його площу, зокрема: торговельний павільйон літ. «А-1» загальною площею 466 кв.м. (площею забудови 500 кв.м.); мийка літ. «Б-1» загальною площею 153,4 кв.м. (площею забудови 165 кв.м.); ворота «№ 1» площею 12 п.м.; горожа «№ 2» площа 631,4 п.м.; замощення «I» площею 1400 кв.м.; замощення «II» площею 992 кв.м.; замощення «ІІІ» площею 378 кв.м.

Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000352 від 09.05.2023, за ч. 1 ст. 197-1 КК встановлено, що згідно інформації Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради по суб`єктам господарювання ТОВ «УКРТРАНССЕРВІС ДНІПРО» та ОСОБА_10 дозвільна документація та документи, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, який розташований за адресою: м. Дніпро, Донецьке шосе 3А не реєструвалась.

Згідно з інформацією Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської ради встановлено, що відповідно до даних містобудівного кадастру та адресного плану міста адреса Донецьке шосе, 3А офіційно жодному об`єкту не надавалась.

Крім того, відповідно до даних інформаційної бази містобудівного кадастру будівельний паспорт забудови земельної ділянки або містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на земельній ділянці за адресою: Донецьке шосе, 3А управлінням не надавались.

Відповідно до інформації Дніпровської міської ради встановлено, що у Муніципальній земельній інформаційній системі, реєстраційні записи щодо цивільно-правових угод, укладених між міською та фізичними або юридичними особами, у тому числі з ТОВ «УКРТРАНССЕРВІС ДНІПРО», за адресою: шосе Донецьке, 3А, м. Дніпро, відсутні.

Відповідно до інформації наданої КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради технічна інвентаризація та державна реєстрація права власності за адресою: м. Дніпропетровськ, Донецьке шосе, ЗА не проводилась.

Опрацюванням супутникових знімків надвисокої просторової розрізненності вказаної земельної ділянки за період часу з 2017 року по 2022 рік встановлено, що на земельна ділянка станом на 10.10.2017 де мав би знаходитись спірний майновий комплекс фактично вільна від забудови.

Дізнавач в клопотанні виснує, що указане свідчить, що на момент реєстрації права власності на нерухоме майно 15.02.2017 за ОСОБА_10 об`єкту нерухомого майна майнового комплексу не існувало.

У той же час, Інспекцією з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради здійснено обстеження вищезазначеної земельної ділянки та за результатами якого складено відповідний акт № 25/07/2023-Н від 25.07.2023.

Зокрема під час обстеження інспектором встановлено відсутність спірного майнового комплексу.

В районі розміщення І-замощення та II-замощення знаходиться земельна ділянка, по периметру огороджена парканом, яка фактично поділена парканом з металевого дроту на дві ділянки. На земельних ділянках розташовані автостоянка (в районі І-замощення) та автосалон (в районі ІІ-замощення). На кожній ділянці знаходяться металеві будиночки розміром близько 3х5 м., які використовуються: один як сторожка для охоронника, другий для торгівлі автомобілями, які були у використанні. Площа автостоянки - близька 1540 кв.м., автосалону - близько 890 кв.м. Поверхня земельних ділянок відсипана шлаком. У районі розміщення III-замощення, впритул до земельної ділянки, на якій розташований автосалон, в районі будинку АДРЕСА_4 знаходиться земельна ділянка, яка являє собою «карман» на автомобільній дорозі, заасфальтована, розмічена під автомобільну стоянку на 29 місць для паркування. На кожному місці для паркування встановлений металевий паркувальний бар`єр. На земельній ділянці з краю, який ближчий до річки Дніпро, розташовані баки для сміття. Площа земельних ділянки складає приблизно 350 кв.м. (70х5 м.).

Окрім того, під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що згідно інформації ГУ ДПС У Дніпропетровській області № 21322/5/04-36-04-02-11 від 08.06.2023 договори оренди землі укладені між ТОВ «УКРТРАНССЕРВІС ДНІПРО» та Дніпровською міською радою не обліковуються.

За даними інформаційних систем податкових органів ДПС України ТОВ «УКРТРАНССЕРВІС ДНІПРО» податкові декларації з плати за землю на 2019-2023 роки не надавалися, земельний податок та/або орендна плата не нараховувались та не сплачувались.

Вищевикладені відомості, викладені в клопотанні дізнавача підтверджуються матеріалами досудового розслідування, оригінали яких витребувані апеляційним судом та досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. 132, 404 КПК суд апеляційної інстанції розглядає питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді за результатами розгляду такого клопотання, в межах клопотання дізнавача та в межах доводів апеляційної скарги.

Разом з тим, дізнавач, як на правову підставу для накладення арешту на майно посилається на п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК відповідно до яких арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дізнавач, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд, вирішуючи питання щодо долі вилучених речей, предметів, документів, для ухвалення (постановлення) рішення зобов`язані в першу чергу з`ясувати відповідність таких об`єктів ознакам речового доказу, визначеним у ст. 98 КПК, і лише за наявності таких ознак застосовувати до них заходи, з метою забезпечення їх збереженості та використання у кримінальному провадженні.

Так під час дізнання встановлено, що вказаного майнового комплексу на який дізнавач просить накласти арешт як на речовий доказ не існує в натурі, що підтверджується опрацюванням супутникових знімків вказаної земельної ділянки за період часу з 2017 року по 2022 рік встановлено, актом обстеження земельної ділянки № 25/07/2023-Н від 25.07.2023 Інспекції з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради та іншими документами, наданими уповноваженими органами.

Як вже зазначалось вище за змістом положень ст. 132, 170, 173 КПК під час вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, суд має враховувати правову підставу для накладення арешту, відповідність майна (якого в даному випадку не існує) критеріям речового доказу та що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В клопотанні дізнавача не обґрунтовано, як застосування арешту є необхідним для запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, якщо самого нерухомого майна не існує в натурі.

При цьому, здійснюючи дізнання за ознаками ст. 197-1 КК, предметом злочинного посягання якого земельна ділянка, дізнавач та прокурор не просять застосувати заходи забезпечення кримінального провадження саме до певної земельної ділянки, яка за їх твердження, самовільно зайнята.

У даному кримінальному провадженні, якщо власник вказаної земельної ділянки вважає, що порушується його право власності на цю земельну ділянку, то він має можливість звернутись з відповідним позовом для захисту свої прав або прокурор, в залежності від обставин, може звернутись з відповідним позовом в інтересах громади, якщо буде встановлено незаконність передачі у власність та/або користування вказаної земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для арешту майна про яке просить дізнавач в клопотанні, а відтак у задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись статтями 170, 172, 173, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2024 року про відмову в арешті майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000352 від 09 травня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 197-1, частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4