Справа № 489/3377/24
Провадження № 1-кп/489/793/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

09 травня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва кримінальне провадження №0000321 від 11.03.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Парутіно Очаківського району Миколаївської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, контактний номер телефону НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 296 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 , умисно порушуючи норми Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 від 12.10.1992 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї, та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 зі змінами, внесеними Наказом від 16.06.2020 № 459, у березні 2023 року (точну дату та час не встановлено), у невстановленої особи, використовуючи інформаційний портал мережі Інтернет «Zbroia.ua», без передбаченого законом дозволу незаконно придбав ручну короткоствольну вогнепальну зброю, яка є гладкоствольним самозарядним пістолетом моделі «SUR 2608» калібру 9 мм Р.А., серія № НОМЕР_2 , виготовлена промисловим способом із подальшим саморобним видаленням з каналу ствола заглушки чи втулки, яка перешкоджає вильоту снаряду із каналу ствола, запресуванням газовідвідного отвору та заміною спускової тяги, яка виготовлена саморобним способом, яку почав незаконно зберігати за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 без передбаченого законом дозволу.

11.03.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено ручну короткоствольну вогнепальну зброю, яка є гладкоствольним самозарядним пістолетом моделі «SUR 2608» калібру 9 мм Р.А., серія № НОМЕР_2 , виготовлена промисловим способом із подальшим саморобним видаленням з каналу ствола заглушки чи втулки, яка перешкоджає вильоту снаряду із каналу ствола, запресуванням газовідвідного отвору та заміною спускової тяги, яка виготовлена саморобним способом, яку він з порушенням вимог законодавства незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, 11.03.2024 близько 17:40 год. ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, грубо порушуючи громадський порядок, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, з хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю, розуміючи, що його дії можуть призвести до спричинення тілесних ушкоджень та пошкодження майна інших громадян, взяв у кімнаті предмет, спеціально пристосований та заздалегідь заготовлений для спричинення тілесних ушкоджень, а саме: гладкоствольний самозарядний пістолет моделі «SUR 2608» калібру 9 мм Р.А., що є вогнепальною зброєю, проявляючи особливу зухвалість та неповагу до суспільства, через відчинене вікно здійснив безпідставно два постріли в напрямку двору житлового масиву багатоповерхових будинків, створюючи при цьому реальну загрозу для життя та здоров`я цивільного населення, а також належного їм майна, так як на вказаний час у дворі перебували люди, у тому числі малолітні діти.

Хуліганські дії ОСОБА_3 тривали протягом 7 хвилин, при цьому супроводжувалися безладною стріляниною з вогнепальної зброї у громадському місці, дворі багатоповерхівки з великим скупченням людей, в тому числі малолітніх дітей, та були припинені лише по прибуттю працівників поліції на місце пригоди.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України.

09.05.2024 між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 296 КК України та щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений: за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі на строк три роки; за ч. 4 ст. 296 КК України - у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців та відповідно до ст. 75 КК України зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вказані вид та міра покарання визначені сторонами угоди з урахуванням особи обвинуваченого, який беззастережно визнав свою вину, щиро розкаявся, характеризується посередньо, раніше не судимий, наявності обставини, що пом`якшує покарання, а також ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпілі надали згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, а також відсутність претензій матеріального та морального характеру.

Прокурор, обвинувачений та його захисник під час підготовчого судового засідання підтримали угоду про визнання винуватості та вважають, що є всі підстави для її затвердження судом та визначення погодженого сторонами угоди покарання. При цьому обвинувачений повністю та беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, зазначив про своє розкаяння та запевнив суд про неприпустимість вчинення кримінальних правопорушень в майбутньому.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 296 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та беззаперечно погоджується на це.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 09.05.2024 між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Визначаючи тривалість строку випробовування, суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень та обставини їх вчинення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, характеризується посередньо, вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, а також той факт, що в Україні введений воєнний стан, що покладає на жителів держави додаткові обмеження їх прав та свобод, тому зазначені обставини вказують на доцільність встановлення дворічного іспитового строку для його виправлення.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 15.03.2024 у справі №489/1701/24, підлягають скасуванню.

Оскільки суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, тому застосований відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду від 09.05.2024 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 4 ст. 296 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки,

- за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

На підставі статей 75, 76 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з дня ухвалення вироку, тобто з 09.05.2024.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання час попереднього ув`язнення з 11.03.2024 до 13.03.2024 включно з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Речові докази: пістолет з двома магазинами, марлевий тампон, 19 патронів (2 з яких в демонтованому стані), гільза, 2 стріляні гільзи та 2 первинні упаковки знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в сумі 7951 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна) грн 44 коп.

Після набрання вироком законної сили заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 15.03.2024 у справі №489/1701/24 скасувати.

Застосований відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - скасувати.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1