Справа №333/5656/24
Номер провадження 1-кс/333/1828/24
УХВАЛА

іменем України

про арешт майна

26 червня 2024 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1
за участю:секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0004762, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2024 року старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_5 будучи військовою службовою особою та матеріально відповідальною особою, перебуваючи на посаді офіцера відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 позаштатного начальника служби ракетно- ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «майор», у період часу з 24.02.2022 року по 03.02.2023 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе, в умовах воєнного стану, діючи з кримінальною протиправною недбалістю, в порушення вимог статуту внутрішньої служби Збройних сил України, Положення про військове (корабельне господарство Збройних сил України, Інструкції з обліку військового майна», Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних силах, функціональних обов`язків позаштатного начальника служби ракетно- ІНФОРМАЦІЯ_2 , належним чином не організував ведення обліку та правильність зберігання матеріальних засобів (озброєння та боєприпасів), правильність та доцільність витрачання матеріальних засобів (озброєння та боєприпасів), інвентаризацію матеріальних засобів та облік витрачених матеріальних засобів (озброєння та боєприпасів) у службі забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме під час приймання та видачі матеріальних засобів (озброєння та боєприпасів) своєчасно не складав первинні бухгалтерські документи - накладні, вимоги, відомості, акти, атестати та інші документи, які призначені для оформлення і підтвердження здійснених господарських операцій, що пов`язані з рухом і зміною вартісного та якісного (технічного) стану військового майна такі як книги обліку наявності і руху військового майна, тощо, здійснював видачу матеріальних засобів (озброєння та боєприпасів) зі складів РАО без оформлення вказаних вище документів, належним чином не здійснював інвентаризацію матеріальних засобів (озброєння та боєприпасів) у підпорядкованій службі та належним чином не вів узагальнений облік втрачених матеріальних засобів (озброєння та боєприпасів), внаслідок чого втратив 1394 одиниць автоматів 5,45 мм. АК 74, що у свою чергу призвело до спричинення збитків ІНФОРМАЦІЯ_1 на загальну суму 4 245 343, 36 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , за викладених вище обставин, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України недбале ставлення військової службової особи до служби, що спричинило тяжкі наслідки вчинене в умовах воєнного стану.

01.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрюватиОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме:

?матеріалами службового розслідування проведеного ІНФОРМАЦІЯ_3 за фактом нестачі озброєнння;

?актом ревізії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.03.2023 проведеної управлінням східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області;

?висновком судової економічної експертизи №146е/23 від 10.01.2024, проведеної атестованим судовим експертом ОСОБА_6 ;

?іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Вході проведення досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюють у вчиненні кримінального правопорушення в результаті вчинення кого встановлено збитки на загальну суму 4 245 343, 36 грн.

Таким чином, в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить: 1/1 частини квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 .

В судове засідання слідчий не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, за змістом якої клопотання підтримав повністю, просив суд його задовольнити.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

З матеріалів клопотання вбачається, що першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000360 від 26.10.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 410, ч. 4 ст. 425 КК України.

01.02.2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України недбале ставлення військової службової особи до служби, що спричинило тяжкі наслідки вчинене в умовах воєнного стану.

12.06.2024 року постановою прокурора матеріали кримінального провадження № 0000360 від 26.10.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_5 виділено в окреме кримінальне провадження під № 0000360.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-матеріалами службового розслідування, проведеного ІНФОРМАЦІЯ_3 за фактом нестачі озброєння;

-актом ревізії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.03.2023, проведеної управлінням східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області;

-висновком судової економічної експертизи №146е/23 від 10.01.2024, проведеної атестованим судовим експертом ОСОБА_6 ;

-іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

24.06.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у кримінальному провадженні № 0000360 від 26.10.2022 (в прядку ст. 128 КПК України).

Відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на праві приватної спільної сумісної власності належить 1/1 частка квартири АДРЕСА_2 .

Таким чином, з аналізу матеріалів кримінального провадження, норм чинного законодавства, слід дійти висновку, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що майно ОСОБА_5 , на яке слід накласти арешт, а саме: 1/1 частка квартири АДРЕСА_2 , яка останньому належить на праві приватної спільної сумісної власності, відповідно положень ст. 170 КПК України необхідно арештувати з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Підстави для накладення арешту на майно з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч. 2 ст. 170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Аналіз вище зазначених норм закону вказує, що у разі розгляду клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя повинен перевірити доводи поданого клопотання щодо наявності підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у відповідності до мети, яку зазначає слідчий чи прокурор у своєму клопотанні.

При цьому, визначення мети арешту, яка передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України, та обґрунтування її наявності, є обов`язковою.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що на даній стадії кримінального провадження під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, не входить до повноважень слідчого судді та слідчий суддя не наділений компетенцією, перевіряти обставини вчинення кримінального правопорушення та причетність осіб до злочину, з`ясовувати та перевіряти обставини вчинення злочину, досліджувати докази на підтвердження чи спростування обставин вчинення злочину, перевіряти фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення. При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя враховує та перевіряє коло питань, визначених ч. 2 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-372, 392 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 004762, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України- задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, яке належить на праві спільної сумісної власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме на:

-1/1 частки квартири АДРЕСА_2 .

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1