Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/2413/24
Провадження № 1-кп/490/654/2024
У Х В А Л А

29 березня 2024 року суддя Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000153 про обвинувачення

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Одеса, є громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 307 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

28 березня 2024 року о 13:22:35 годині до Центрального районного суду міста Миколаєва надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 Кримінального Кодексу України.

Одночасно прокурор надіслав клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Встановлені обставин із посиланням на докази

1. За згаданих обставин обвинувальний акт надійшов до Центрального районного суду міста Миколаєва.

2. З матеріалів обвинувального акту вбачається, що 02 лютого 2024 року обвинувачений був затриманий; ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 04 лютого 2024 року відносно нього обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії цієї ухвали спливає в 00:00 годині 01 квітня 2024 року.

3. Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ); від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ); від 01 травня 2023 року (затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ), від 26 липня 2023 року № 451/2023 (затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ), від 05 лютого 2024 року № 49/2024 (затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-ІХ)/ з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан

Положення закону.

1. Відповідно до статті 314 Кримінального Процесуального Кодексу України

Після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

/частина 1/

Підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

/частина 2/

2. Відповідно до статті 135 Кримінального Процесуального Кодексу України:

Особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі якщо особа подала письмову заяву про здійснення виклику в конкретному кримінальному провадженні з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремої підсистеми (модуля), то за наявності технічної можливості така особа викликається шляхом надсилання їй текстових повідомлень у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

/частина 1/

…

Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом.

/частина 9/

3. Відповідно до частини 5 статті 615 Кримінального Процесуального Кодексу України

У разі неможливості проведення підготовчого судового засідання обраний слідчим суддею, керівником органу прокуратури під час досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання у підготовчому судовому засіданні, але не більше ніж на два місяці..

4. Відповідно до статті 321 Кримінального Процесуального Кодексу України

Головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

/частина 1/

Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

/частина 2/

5. Відповідно до частини 9 статті 6 Кримінального Процесуального Кодексу України

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

6. Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні № 4-р/2019 від 13 червня 2019 року:

слід брати "до уваги Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27 вересня 2006 року № Rec (2006) 13 державам-членам щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, умов. в яких воно має відбуватись, та про заходи забезпечення гарантій проти зловживань, якими визначено детальні стандарти щодо права на оскарження: "18. Будь-яка особа, що її утримують під вартою, як і будь-хто, щодо кого ухвалюється рішення стосовно продовження такого утримання або стосовно альтернативних заходів, повинна мати право оскаржити таке рішення та по ухваленні цього рішення повинна бути поінформованою про наявність такого права. 19. [1] Утримувана під вартою особа повинна мати самостійне право невідкладно звернутись до суду в питанні правомірності утримування її під арештом. [2] Це право може бути забезпечено у спосіб періодичного перегляду питання про утримання під вартою, що дозволяє порушити будь-яку проблему, пов`язану з таким зверненням".

Європейська Комісія "За демократію через право" ( ОСОБА_4 ) в ухваленому на 118-му пленарному засіданні Резюме amicus curiae від 18 березня 2019 року № 939/2018 (CDL-AD(2019)001) (далі - Резюме) зазначила, що "національний (конституційний) законодавець може передбачити можливість апеляційного оскарження тимчасових заходів, як наприклад, тримання під вартою за рішенням суду першої інстанції та надати апеляційному органові повноваження вирішити це питання" (§ 49).

Розглядаючи питання, чи таке апеляційне оскарження має вирішуватись невідкладно або ж з підстав процесуальної ефективності в його розгляді може бути затримка поки не буде вирішено справу по суті, ОСОБА_4 . спираючись на панівну практику європейських держав, вважає бажаним, щоб окреме апеляційне оскарження було вирішене негайно з огляду на таке: "на відміну від розгляду клопотань щодо звільнення. поданих пізніше. розгляд апеляційної скарги іншим суддею - що не брав участі в ухваленні рішення про тримання під вартою й через це позбавлений упередженості на користь такого рішення - надає можливість виправити помилки, які могли бути допущено при ухваленні рішення про тримання під вартою підозрюваного або про подовження такого тримання"; "у питаннях такої ваги, як позбавлення волі, кращим є додатковий завчасний контроль, аніж контроль ex-poste, можливість якого наставатиме тоді, коли звільнення вже неможливим, а його наслідком може бути лише відшкодування (§ 50 Резюме).

…

Конституційний Суд України вважає, що неможливість своєчасного апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою унеможливлює ефективну та оперативну (дієву) перевірку правомірності обмеження конституційного права особи на свободу на стадії досудового розгляду. Неможливість оскарження особою чи її захисником в апеляційному порядку ухвали суду про продовження строку тримання під вартою створює умови, за якими помилкове рішення суду першої інстанції, чинне протягом тривалого часу, може призвести до тяжких невідворотних наслідків для зазначеної особи у вигляді безпідставного обмеження її конституційного права на свободу.

…

Наведене узгоджується з частиною четвертою статті 5 Конвенції щодо права кожного. кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним. Крім того, можливість апеляційного оскарження та перегляду апеляційним судом рішення про тримання під вартою, ухваленого судом першої інстанції, має на меті, насамперед. уникнення свавільного позбавлення свободи.

Мотиви постановлення ухвали.

Щодо подальшого руху кримінального провадження.

1. Відповідно до процитованих вище приписів статті 314 Кримінального Кодексу України наразі суд має призначити підготовче судове засідання з розгляду цього обвинувального акту.

2. При цьому суд має вжити заходів щодо повідомлення учасників кримінального провадження про час та місце проведення такого судового засідання.

З огляду на таке вважаю за необхідне призначити підготовче судове засідання на 05 квітня 2024 року на 14:00 годину.

Щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу.

1. Як зазначалось вище, цей обвинувальний акт був отриманий судом лише 28 березня 2024 року.

При цьому 30 та 31 березня 2024 року на Україні є вихідними днями.

Таке, з огляду на процитовані вище приписи статті 135 Кримінального Процесуального Кодексу України, унеможливлює здійснення виклику учасників кримінального провадження, зокрема - захисника, у будь-яке засідання, що буде призначеним до закінчення строку дії ухвали слідчого судді про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наведене доводить, що через очевидну грубу недбалість процесуальних керівників у цьому кримінальному провадженні проведення підготовчого судового засідання до спливу строку дії ухвали про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу не є можливим.

2. Відповідно до частини 5 статті 615 Кримінального Процесуального Кодексу України на теперішній час у разі настання такої неможливості запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання у підготовчому судовому засіданні, але не більше ніж на два місяці.

При цьому закон не містить обмежень в частині обставин, що призвели до неможливості проведення підготовчого судового засідання до кінця строк дії попередньої ухвали суду.

Отже, строк тримання ОСОБА_5 під вартою слід вважати продовженим до вирішення відповідного питання судом, але - не більше, ніж до 29 травня 2024 року.

Щодо порядку інформування про строк тримання під вартою.

Діюче кримінальне процесуальне законодавство не містить посилань про порядок інформування сторін кримінального провадження та установи попереднього утримання про наявність обставин, передбачених у частини 6 статті 615 Кримінального Процесуального Кодексу України.

За такого суд, керуючись приписами частини 6 статті 9 цього Кодексу, виходжу з загальних засад кримінального провадження.

Виходячи з цих засад, зауважую таке.

1. Зі змісту статті 321 Кримінального Процесуального Кодексу України випливає, що обов`язок щодо такого інформування покладається на головуючого у справі.

2. Стосовно ж способу виконання такого обов`язку зауважую про таке.

2.1. Не викликає жодних сумнівів те, що відповідне інформування має відбуватись у письмовій формі.

2.2. Далі, наведені вище дороговкази, що містяться у рішенні Конституційного Суду України, вказують про те, що спосіб інформування має бути таким, що надає обвинуваченому та його захиснику можливість оскаржити тримання ОСОБА_5 під вартою.

Отже, відповідне інформування має відбуватись шляхом постановлення ухвали.

Принагідно слід зазначити, що саме такий спосіб інформування здатен, за наявності до того підстав, запобігти невідворотним наслідкам у вигляді безпідставного обмеження конституційних прав і свобод ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 321, 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Повідомити Державну Установу "Миколаївський слідчий ізолятор" про те, що строк тримання під вартою ОСОБА_3 слід вважати продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж до 29 травня 2024 року.

Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом 05 днів.

Головуючий суддя = ОСОБА_6 =