Провадження № 1-кс/638/971/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року Дзержинський райсуд м. Харкова в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харків клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002634 від 20.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло зазначене клопотання.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 30.09.2023 у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння чужим майном, а саме ювелірними виробами, шляхом обману, які потерпілий ОСОБА_5 передав йому на зберігання. Таким чином, ОСОБА_4 шляхом обману заволодів ювелірними виробами ОСОБА_5 на загальну суму (зі слів потерпілого) 28 644 350 грн золотих виробів та 1 968 614 срібних виробів.

На теперішній час встановлено, що потерпілому ОСОБА_5 задано матеріальних збитків на суму 30 612 964 грн та заявлено цивільній позов.

Під час досудового розслідування встановлено, що сину ОСОБА_4 ОСОБА_4 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , придбана 31.05.2011, на момент купівлі квартири ОСОБА_4 було 19 років, що свідчить про те, що квартира придбана батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Посилаючись на те, що незастосування цього заходу, перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що не буде можливості забезпечити відшкодування цивільного позову, заявлено потерпілим, прокурор просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

Прокурор звернулась з заявою про розгляд справи за її відсутності, клопотання підтримала та просила задовольнити, окрім того, просила залучити до матеріалів клопотання витяг з ЄРДР, постанову про заміну кваліфікації кримінального провадження та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не викликався з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Матеріал досудового розслідування внесено до ЄРДР за № 0002634 від 20.10.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

29.02.2024 о 10-20 годині слідчим у кримінальному провадженні начальником відділення ХРУП №3 ГУ НП в Х/о ОСОБА_7 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Як вказує слідчий у клопотанні на теперішній час потерпілим заявлено цивільний позов на суму 30 612 964 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З наданих органом досудового розслідування матеріалів вбачається, що квартира АДРЕСА_2 на праві власності належить ОСОБА_4 .

У клопотанні прокурором зазначено, що підозра пред`явлена ОСОБА_4 .

Отже, органом досудового розслідування належним чином недоведено, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що необхідність арешту на квартиру АДРЕСА_2 , яка належать на праві власності ОСОБА_4 , полягає у забезпеченні конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), оскільки ОСОБА_4 не є підозрюваним у зазначеному кримінальному провадженні.

Доказів того, що вказана квартира була придбана за кошти ОСОБА_4 матеріали клопотання не містять. Окрім того, матеріали клопотання не містять будь-яких даних, які б підтверджували наявність родинного зв`язку між ОСОБА_4 та ОСОБА_4 .

Приймаючи до уваги викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, відповідно до вимог ст. ст. 40,131,132,170,171 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002634 від 20.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1