Справа № 699/562/24
Номер провадження № 1-кп/699/92/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.24 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з повною технічною фіксацією кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085 від 02.03.2024 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Хлібодарівка Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 будучи відповідно до постанови Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25 квітня 2023 року в справі № 397/251/23, яка набрала законної сили 09.05.2023, визнаним винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та на якого накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 5 років, умисно та систематично, достовірно знаючи про наявність даної постанови суду та будучи ознайомленим з нею, з метою її невиконання в частині позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконувати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, діючи умисно, починаючи з 01.03.2024 керував автомобілем марки ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_3 , проте перебуває в користуванні ОСОБА_4 .

Зокрема, 01 березня 2024 року близько 18 годині 30 хвилин, автомобіль ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, по вул. Ювілейна, навпроти будівлі № 5 в м. Корсуні-Шевченківському Черкаського району Черкаської області, за порушення п. 2.1. Правил дорожнього руху України.

Також, 13 березня 2024 року близько 16 години 22 хвилини автомобіль ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, по вул. Правобережна навпроти будівлі № 172 в м. Корсуні-Шевченківському Черкаського району Черкаської області, за порушення п.п. 2.1, 2.3, 9.9 Правил дорожнього руху України.

Також, 15 березня 2024 року близько 12 години 00 хвилин, автомобіль ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, по вул. Правобережна в м. Корсуні-Шевченківському Черкаського району Черкаської області, за порушення п. 2.1. Правил дорожнього руху України.

Також, 18 березня 2024 року близько 11 години 37 хвилин, автомобіль ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області по вул. Пилипа Орлика навпроти будівлі № 16/3 в м. Корсуні-Шевченківському Черкаського району Черкаської області, за порушення п. 2.1. Правил дорожнього руху України.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Суд встановив, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, встановлених в обвинувальному акті.

Суд поставив на обговорення питання стосовно доцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обвинуваченому роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України та наслідки розгляду кримінального провадження в такому порядку, а саме позбавлення права оспорювати встановлені фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстав вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, урахувавши, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви в добровільності та істинності його позиції, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо речових доказів, а також доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

2.2. Показання обвинуваченого ОСОБА_4 .

У судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце та спосіб його вчинення, викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що автомобіль вже продав, щиро кається та в подальшому не буде допускати подібних порушень. Також повідомив, що має статус ВПО, має постійну роботу на будівництві, однак офіційно не працевлаштований. Повідомив, що має можливість сплатити штраф, тому просив застосувати до нього штраф як вид покарання.

2.3. Письмові докази.

Сторона обвинувачення надала витяг з ЄРДР та низку документів, які характеризують обвинуваченого.

За місцем проживання обвинувачений характеризується нейтрально, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, скарг на нього не надходило.

Відповідно до довідки КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня» від 28.03.2024 № 82 ОСОБА_4 на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

2.4. Висновки щодо доведеності винуватості.

Заслухавши в судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов висновку, що надані докази є належними, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні. Крім того, надані докази є допустимими, оскільки зібрані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Під час судового розгляду встановлено, що надані докази є достовірними та достатніми, оскільки не суперечать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

Отже, суд поза розумним сумнівом установив, а сторона обвинувачення довела, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

В обвинувальному акті зазначено, що обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття, а обставини, які обтяжують покарання не встановлені.

Суд погоджується з такими висновками сторони обвинувачення.

4. Мотиви призначення покарання.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; особу винного, який характеризується нейтрально за місцем проживання; бере до уваги наявність обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставини, яка покарання обтяжує.

Суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, з огляду на що вважає достатнім призначення покарання у виді штрафу в межах санкції інкримінованої статті.

На думку суду саме такий захід впливу є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Потерпілі відсутні, цивільний позов не заявлено.

Щодо обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, підстави для його застосування відсутні.

Процесуальні витрати в межах кримінального провадження відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувати.

Після набрання вироком законної сили наявні в матеріалах кримінального провадження речові докази, а саме: три диски DVD-R 16х з відеозаписами з бодікамер працівників поліції відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області за: 01.03.2024, 13.03.2024, 15.03.2024, а також з відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля марки «Renault Duster» днз 1218 за 18.03.2024 залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000085.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану суд обмежується проголошенням резолютивної частини вироку.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору в день проголошення вироку.

СуддяОСОБА_1