Справа № 191/5848/23
Провадження № 1-кп/191/434/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 05.12.2023 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.75,76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може буди підданий катуванню, жорсткому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводження чи покарання.

Згідно з п.п. 3, 14 ч. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 р. №2229-УІІІ, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються у сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий єдиний злочинний умисел, спрямований на вчинення психологічного домашнього насильства відносно своєї співмешканки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він спільно проживає однією сім`єю протягом 28 років та перебуває у сімейних відносинах, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки у вигляді психологічних страждань ОСОБА_6 та бажаючи їх настання, систематично вчиняв відносно останньої психологічне домашнє насильство, що викликало у потерпілої ОСОБА_6 побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, підвищену тривожність, нездатність захистити себе, психологічні страждання.

Так, 22 серпня 2022 року близько 21 години 40 хвилин (більш точний час під час досудового розслідування встановити не вдалося), ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій раніше виниклий прямий єдиний злочинний умисел, спрямований па вчинення психологічного домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки у вигляді психологічних страждань ОСОБА_6 та бажаючи їх настання, вчинив відносно останньої акт психологічного домашнього насильства, який виразився у тому, що ОСОБА_4 влаштував сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_6 . За вищевказаним фактом працівниками поліції Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_7 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 813993, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. За результатом розгляду вищевказаної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області 07.09.2022 року винесено постанову у справі 191/2045/22, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Продовжуючи реалізовувати свій раніше виниклий прямий єдиний злочинний умисел, спрямований па вчинення психологічного домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою ОСОБА_7 спільно проживає однією сім`єю протягом 28 років та перебуває у сімейних відносинах, 24 серпня 2022 року близько 18 години 50 хвилин (більш точний час під час досудового розслідування встановити, не вдалося) ОСОБА_4 , відносно якого 23.08.2022 рок1 було винесено терміновий заборонний припис серії АА №180250 про заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, не виконав його, та перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій раніше виниклий прямий єдиний злочинний умисел, спрямований на вчинення психологічного домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки у вигляді психологічних страждань ОСОБА_6 та бажаючи їх настання, вчинив відносно останньої факт психологічного домашнього насильства, який виразився у тому, що ОСОБА_4 влаштував сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_6 . За вищевказаним фактом працівниками поліції Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 865451, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. За результатом розгляду вищевказаної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 , Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області 15.09.2022 року винесено постанову у справі №191/2030/22, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Крім цього, продовжуючи реалізовувати свій раніше виниклий прямий єдиний умисел, спрямований на вчинення психологічного домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 21 жовтня 2022 року близько 21 години 20 хвилин (більш точний час під час досудового розслідування встановити не вдалося), ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 реалізовуючи свій раніше виниклий прямий єдиний умисел, спрямований на вчинення психологічного домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки у вигляді психологічних страждань ОСОБА_6 та бажаючи їх настання, вчинив відносно останньої акт психологічного домашнього насильства, який виразився у тому, що ОСОБА_4 влаштував сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_6 . За вищевказаним фактом працівниками поліції Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення №864193, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП. За результатом розгляду вищевказаної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 , Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області 09.12.2022 року винесено постанову у справі №191/2938/22, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Однак, після вжиття вкачаних заходів реагування щодо недопущення вчинення домашнього насильства, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій раніше виниклий прямий єдиний злочинний умисел, спрямований на вчинення психологічного домашнього насильства відносно своєї співмешканки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він спільно проживає однією сім`єю протягом 28 років та перебуває у сімейних відносинах, 04 лютого 2023 року приблизно о 17 годині 00 хвилин (більш точний час під час досудового розслідування встановити не вдалося) знаходячись за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , продовжуючи реалізовувати свій раніше виниклий прямий єдиний злочинний умисел, спрямований на вчинення психологічного домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки у вигляді психологічних страждань ОСОБА_6 та бажаючи їх настання, вчинив відносно останньої акт психологічного домашнього насильства, який виразився у тому, що ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , в ході якої ОСОБА_4 спілкувався з останньою на підвищеному тоні, виражався на адресу потерпілої нецензурною лайкою та погрожував їй фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_6 .

Внаслідок умисних, протиправних дій ОСОБА_4 у потерпілої ОСОБА_6 існують підстави для констатації надлишкових перешкод, які створилися у її життєдіяльності, які зумовили порушення звичного стереотипу її життєдіяльності, завдали утиску фундаментальним особистим цінностям та потребам ОСОБА_6 в особистому благополуччі, в продуктивній життєдіяльності.

З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей особистості ОСОБА_6 , ситуація, що склалася є для неї психотравмуючою (стресогенною), що безпосередньо викликає психологічний дискомфорт, зумовивши тривалі та інтенсивні психологічні страждання, які існують до даного часу.

Внаслідок дій ОСОБА_4 у ОСОБА_6 наявні тривалі, інтенсивні й негативні за своїми проявами психологічні (моральні) страждання, відчуття емоційної (психічної) залежності.

Органами досудового розслідування вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.185 КК України, повністю визнав себе винним, зазначив, що шкодує, що так поводився, але від надання пояснень відмовився.

Потерпіла пояснила, що вона створила сім`ю з обвинуваченим 27 років тому. Мають спільну доньку, яка поїхала навчатися у 2022 році і з ними вже не проживає. Протягом всього їхнього життя обвинувачений проявляв до неї агресію, але останніми роками це посилилось, можливо, раніше стримуючим фактором була присутність дитини. Він може прийти додому і почати прискіпуватись до всього, ображати та штовхати її., доводячи до сліз. Вона не може залишити спільне місце проживання, так як будинок за її зареєстрованим місцем проживання взагалі зруйнований, а знімати житло коштує 3000,00 грн., комунальні послуги це ще 3000,00 грн. і лишається лише 1000,00 грн. на їжу та інші потреби, так як у неї зарплата всього 7000,00 грн. Вона являється особою без громадянства, рідних у неї немає, тому вона вимушена жити разом з обвинуваченим та його матір`ю. Вона сплачує частину комунальних платежів, купує продукти, готує, прибирає в будинку, так як обвинувачений прибиранням взагалі не займається. Останнім часом відносини між нею та обвинуваченим покращилися.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином;

- характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння;

- дані про особу обвинуваченого, який хоча і судимий, але на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, не працює, не одружений;

- обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та визнання вини;

- обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відношення винного до скоєного, думку учасників судового розгляду щодо міри покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, і саме таке покарання буде мати для нього достатню превентивну роль.

Однак, з урахуванням особи обвинуваченого та позиції прокурора щодо призначення покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою і вважає за доцільне застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з покладанням обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів.

Суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на два місяці.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Також у даному кримінальному провадженні було проведено судово-психологічну експертизу, вартість проведення якої складає 7572,80 гривень. Вказані витрати документально підтверджені, тому в порядку ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання: у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим, призначеного за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.12.2023 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі статей 75 та 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік, за умови, що протягом встановленого судом іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення, та виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

Застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на два місяці.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 7572,80 грн.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1