Справа № 713/3943/23
Провадження №1-кп/713/49/24
Вирок

Іменем України

27.05.2024 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вижниця обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000480 від 25.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Валява, Кіцманського району Чернівецької області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, з вищою освітою, фізична особа підприємець, пенсіонера, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, з участю представника потерпілого ОСОБА_4 , з участю сторін кримінального провадження: обвинувачення - прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_5 , захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 25.09.2023 року о 10-30 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в світлу пору доби, у межах своєї смуги руху, по автодорозі Р-62 сполученням «Криворівня-Вижниця-Сторожинець-Чернівці», у межах населеного пункту смт.Берегомет, Вижницького району Чернівецької області, зі сторони м.Вижниця в напрямку м. Чернівці.

Продовжуючи свій рух у вказаному напрямку та наближаючись до

63 км + 50 м вказаної автодороги, водій ОСОБА_3 , для здійснення обгону їдучих в попутному напрямку транспортних засобів, виїхав на смугу зустрічного руху, при цьому перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 ПДР, та рухаючись зі швидкістю приблизно - 89.5…93.3 км/год., яка перевищує дозволену на даній ділянці автодороги, оскільки наявний тимчасовий дорожній заборонний знак 3.29 ПДР «Обмеження максимальної швидкості руху» - 30 км/год., не врахував дорожньої обстановки та неправильно застосував прийоми керування транспортним засобом, проявив самовпевненість у своїх діях та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив зіткнення із мотоциклом марки «MUSSTANG», модель «MT110-2», без реєстраційного номера (VIN код - НОМЕР_2 ) під керуванням водія ОСОБА_7 , який в цей час виконував маневр лівого повороту.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водію мотоцикла марки «MUSSTANG», модель «MT110-2», без реєстраційного номера (VIN код - НОМЕР_2 ), ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи спричинено смерть, яка настала від травматичного шоку, який розвинувся в результаті отриманої за життя політравми у вигляді: чисельних зламів ребер справа та зліва, шийного відділу хребта, грудного відділу хребта, двохкісточкового перелому лівої гомілки, розривів пристінкової плеври та легень, забою серця.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_3 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.12.9 (б), який безпосередньо перебуває у причинному зв`язку з наслідками, а також п.п. 1.5, 2.3 (б, д) та вимог дорожньої розмітки 1.1, які сприяли порушенню вищевказаних правил, встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія: п. 12.9. Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил; дорожня розмітка 1.1. (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15; п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.2 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 смерть.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав у повному об`ємі, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, зазначив, що 25.09.2023 року о 10-30 год., на власному автомобілі повертався з с.Селятин і в смт.Берегомет минаючи заправку побачив мотоцикл, який рухався з правої сторони. Вирішуючи здійснити маневр обгону, виїхав на зустрічну смугу і в цей час водій мотоцикла почав маневр повороту вліво і відбулось зіткнення. Зазначив, що намагався уникнути зіткнення, шляхом гальмування, однак зреагував запізно. Просив суворо не карати, призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. Цивільний позов визнав частково в сумі 100000,00 гривень, оскільки у нього на утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей, не має можливості сплатити заявлену потерпілим суму моральної шкоди.

Будучи в судовому засідання потерпілий ОСОБА_8 уточнений цивільний позов підтримав, просив задовольнити, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду в розмірі 419600,00 гривень та з ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на його користь матеріальну шкоду в розмірі 142558,21 гривень та моральну шкоду в розмірі 80400,00 гривень. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, цивільний позов підтримає повністю, щодо міри покарання ОСОБА_3 призначити на розсуд суду.

В судовому засіданні представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 підтримав позицію потерпілого.

В судове засідання представник цивільного відповідача ПАТ «Українська страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не з`явився, подав відзив та заперечення, в якому зазначив, що загальний розмір відшкодування витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника не може перевищувати дванадцять мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, що в даному випадку становить 80400,00 гривень (6700,00 грн. мінімальна заробітна плата станом на день ДТП 25.09.2023 року). Такі витрати повинні бути документально підтверджені. Згідно наданих документів (накладних, товарного чеку, фіскального чеку) документально підтвердженими є витрати на поховання в розмірі 19200,00 гривень. Накладна на суму 132990,00 грн. страховиком до уваги не бралась, оскільки даний документ не відповідає вимогам необхідної документації. Не підлягають відшкодуванню витрати на проведення поминального обіду, оскільки дані витрати згідно чинного законодавства не підлягають відшкодуванню. Просили відмовити в задоволенні цивільного позову у заявленому розмірі.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, його вина також доведена і підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений, захисник, потерпілий та представник потерпілого, не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 смерть.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, при призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення, належить до тяжкого злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно вимог ст.67 КК України судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обвинувачений повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, виключно позитивно характеризується по місцю проживання, є особою пенсійного віку, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, з урахуванням його особи, які пом`якшують покарання та знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи дані про особу обвинуваченого, а також вимоги ст.50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі. Також суд, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне звільнити його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку, передбаченого ст.75 КК України, з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 ч.1 п.п.1, 2, ч.3 п.2 КК України.

При призначенні обвинуваченому додаткового покарання, судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.2 КК України кваліфікується як тяжке, ОСОБА_3 грубо порушено положення ПДР, в результаті чого останній, на смузі зустрічного руху, перетнувши вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 ПДР, перевищивши дозволену на даній ділянці автодороги швидкість руху, допустив зіткнення із мотоциклом, під керуванням водія ОСОБА_7 , що призвело до його смерті, що свідчить про небезпечність ОСОБА_3 як водія під час керування транспортним засобом.

Закон про кримінальну відповідальність не містить імперативних обмежень щодо можливості позбавлення права керувати транспортними засобами осіб, для яких існує потреба у керуванні власним транспортним засобом. Існування цієї обставини потребує лише більш виваженого підходу під час обрання заходу примусу з урахуванням загальних засад справедливості, гуманізму та індивідуалізації.

Крім того, ПДР, регламентовано єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, якого повинні неухильно дотримуватись усі його учасники, оскільки автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що нехтування ОСОБА_3 вимогами ПДР призвело до тяжких наслідків у виді смерті потерпілого.

Враховуючи, що судом не встановлено обставин, що позбавлення права керування транспортними засобами істотно вплине на рівень життєдіяльності обвинуваченого та буде надмірним тягарем як для нього, суд приходить до висновку про призначення додаткового покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк два роки, з урахуванням наявності пом`якшуючих обставим згідно ст. 66 КК України.

Таке визначене покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, та буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішення цивільного позову

Потерпілим до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов (уточнений) про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду в розмірі 419600,00 гривень та з ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на його користь матеріальну шкоду в розмірі 142558,21 гривень та моральну шкоду в розмірі 80400,00 гривень.

В обґрунтування завданої матеріальної шкоди зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ним було здійснено обряд поховання свого батька ОСОБА_7 , встановлення йому гранітного пам`ятника, в зв`язку з чим поніс витрати, що становлять 142558,21 гривень.

В обґрунтування завданої моральної шкоди зазначив, що в результаті вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, йому було завдано значної моральної шкоди, яку неможливо оцінити в грошовому еквіваленті або висловити в повній мірі словами. проте спричинена йому моральна шкода полягає в тому, що смерть рідної людини - батька. являється непоправною втратою для нього особисто та для всієї сім?ї; з часу смерті батька в їхній сім?ї навіки оселився смуток, неспокій, страх, тривога, відчай та розчарування; вимушені вчитися жити без батька, він, як син та інвалід 2-ї групи не отримає батьківської турботи та піклування, батьківського утримання та допомоги. Крім того, всі односельці та жителі навколишніх населених пунктів обговорювали ці події, що також завдавало і продовжує завдавати йому душевних травм та страждань. Відшкодування перенесених ним за цей період фізичних, психічних і душевних переживань та сильних моральних страждань, непомірно великих витрат внаслідок психічного впливу неправомірних дій, вбачає в матеріальному еквіваленті розміру заподіяної йому моральної шкоди.

Автомобіль марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 . яким в ДТП ОСОБА_7 спричинено смерть, користувався ОСОБА_3 . Автомобіль застрахований згідно полісу NEP-214114080 обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПАТ «Українська страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», з лімітом відповідальності страхової компанії на одного потерпілого за шкоду завдану життю і здоров?ю в розмірі 320000,00 грн. Строк дії договору з 14.04.2023 року по 13.04.2024 року включно.

13.11.2023 року було звернення до Страховика ПАТ «Українська страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з повідомленням про ДТП, а також подано заяву про страхове відшкодування до Страховика. 13.11.2023 року було направлено заяву про виплату страхового відшкодування за полісом N?EP-214114080.

Враховуючи, що страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника у розмірі не більше дванадцяти мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, вважає за необхідне стягнути з ПАТ «Українська страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на його користь матеріальну шкоду у розмірі 142558,21 гривень. Щодо відшкодування моральної шкоди, таке відшкодування становить дванадцять мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, а саме 80400,00 грн., тому дана сума підлягає стягненню з ПАТ «Українська страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на його користь, а решта 419600,00 гривень підлягає стягненню з ОСОБА_3 .

На підтвердження заявлених вимог потерпілим ОСОБА_8 надано наступні докази:

Копію посвідчення Серія НОМЕР_3 з даних якого вбачається, що ОСОБА_8 отримує державну соціальну допомогу як особа з інвалідністю другої групи, загальне захворювання.

Копію полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів NEP-214114080 укладеного між страховиком ПАТ «Українська страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та страхувальником ОСОБА_3 з лімітом відповідальності страхової компанії на одного потерпілого за шкоду завдану життю і здоров?ю в розмірі 320000,00 грн. Строк дії договору з 14.04.2023 року по 13.04.2024 року включно.

Копію повідомлення страховика ПАТ «Українська страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про ДТП від 13.11.2023 року.

Копію заяви про страхове відшкодування до страховика ПАТ «Українська страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» від 13.11.2023 року.

Копію листа ПАТ «Українська страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про прийняте рішення від 05.12.2023 року з даних якого вбачається, що страховою компанією запропоновано надати копії документів визначених законом.

Довідка Брусницької сільської ради від 02.10.2023 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_8 хоронив свого батька ОСОБА_7 , який помер 26.09.2023 року.

Копію товарного чек №1610 від 27.09.2023 року з даних якого вбачається, що ритуальні товари та послуги по бальзамуванню, зберіганню тіла ОСОБА_7 становили 19200,00 гривень.

Копію накладної (без номеру, дати) на суму 8870,00 грн. Оплата продуктових товарів та дорожні витрати.

Копію накладної (без номеру, дати) на суму 3100,00 Євро, що в гривневому еквіваленті становить 132990,00 гривень (1 євро - 42,90 грн.) за виготовлення пам`ятника.

Копію квитанції на суму 698,21 гривень від 27.09.2023 року.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Згідно з положеннями частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Стаття 62 КПК України передбачає, що цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

З метою гарантування правової визначеності щодо застосування інституту цивільного позову у кримінальному провадженні та з метою забезпечення єдності та сталості відповідної судової практики суд вважає, що положення частини 1 статті 128 КПК України щодо можливості пред`явлення цивільного позову у кримінальному провадженні, зокрема, до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за завдану шкоду, треба розуміти як можливість пред`явлення зазначеного позову до будь-якої особи (фізичної або юридичної), яка за законом виконує обов`язок з відшкодування шкоди, завданої підозрюваним (обвинуваченим чи неосудною особою).

Тому в контексті частини 1 статті 128 КПК України юридичною особою, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого ОСОБА_3 , може бути ПАТ «Українська страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

ПАТ «Українська страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» є юридичною особою, яка за законом несе цивільну відповідальність перед особою, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди і яка має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити до неї цивільний позов.

Відповідно до частини 1 статті 129 КПК України суд, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.

Відповідно до ст.27 Закону України, «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Відповідно до страхового полісу ПАТ «Українська страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» вбачається, що страхова сума на одного потерпілого за завдану шкоду життю і здоров`ю становить 320000,00 гривень, страхова сума за пошкоджене майно становить 160000,00 гривень.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_8 до ПАТ «Українська страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 19200,00 гривень та моральної шкоди в розмірі 80400,00 грн. є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Що стосується стягнення матеріальної шкоди в сумі 123358,21 грн., яка складається з витрат на поховання та встановлення пам`ятника, ОСОБА_9 обґрунтовує корпіями накладних. Однак суд не бере до уваги вказані документи, оскільки такі не підтверджують факту сплати. ОСОБА_9 в судовому засіданні вказав, що витрати на встановлення пам`ятника він понесе в майбутньому.

Таким чином суд вважає, що витрати на проведення поховання батька та встановлення пам`ятника розмірі 123358,21 грн. не підтвердженні належними та допустими докази, а тому в цій частині в задоволені позовних вимог необхідно відмовити.

Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_3 в розмірі 419600,00 гривень, судом встановлено наступне.

Обвинуваченим ОСОБА_3 надано копію платіжної інструкції №Р24АD1452 від 27.09.2023 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_3 перерахував на рахунок ОСОБА_10 , 5000,00 гривень на похорон ОСОБА_7 .

Під час розгляду справи судом за клопотанням обвинуваченого та його захисника досліджено висновок експерта №СЕ-19/126-23/10193-ІТ від 29.11.2023 року згідно якого встановлено наступне: Мінімальна відстань, щоб автомобіль DAEWOO-LANOS (номерний знак НОМЕР_4 ), рухаючись в межах своєї правої смуги руху, а саме лівими боковими колесами по осьовій лінії дорожньої розмітки, зі швидкістю - 89.5...93.3 км/год., змістився на зустрічну смугу руху та став на початок залишених ним слідів шин (гальмування) при цьому не втрачаючи курсову стійкість становить біля 23,67...24,68 м. 2. В даній дорожньо-транспортній ситуації, водію автомобіля DAEWOO- LANOS (номерний знак НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 з заданого моменту виникнення небезпеки для руху необхідно було діяти згідно вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, а також керуватись вимогами пунктів 12.4, 12.9(б), 12.10 та 14.6 (а) Правил дорожнього руху, зміст яких приведено у дослідницькій частині. 3. В даній дорожньо-транспортній ситуації, водію мотоцикла MUSSTANG- МТ110-2 (без номерного знаку VIN код - НОМЕР_2 ), ОСОБА_7 , необхідно було керуватись вимогами пунктів 9.2(б), 9.4 та 10.1 Правил дорожнього руху, зміст яких приведено у дослідницькій частині. При заданому комплексі вихідних даних, дати технічну оцінку вимогам пунктів 12.3, 12.4 та 14.6 (а) Правил дорожнього руху в діях водія ОСОБА_3 які з технічної точки зору, могли перебувати би в причинному зв?язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, експертним шляхом не надається можливим. При цьому, при умові, якщо обмеження максимальної швидкості 30 км/год. згідно встановленого дорожнього знаку 3.29 Правил дорожнього руху діє на ділянці дороги в місці пригоди, то в діях водія автомобіля DAEWOO-LANOS (номерний знак НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимог пункту 12.9 (б) Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору, перебуває в причинному зв?язку з настанням даної ДТП. При заданому комплексі вихідних даних, в діях водія мотоцикла ІНФОРМАЦІЯ_2 (без номерного знаку VIN код - НОМЕР_2 ), ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимог пунктів 9.2(б), 9.4 та 10.1 ПДР, що з технічної точки зору, перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП, із-за причин вказаних в дослідницькій частині.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральну шкоду потерпілим вмотивовано тим, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 було спричинено смерть рідної людини - батька, що являється непоправною втратою для нього особисто та для всієї сім?ї, протягом всього періоду зазнав фізичних, психічних і душевних переживань та сильних моральних страждань, непомірно великих витрат внаслідок психічного впливу неправомірних дій ОСОБА_3 Моральну шкоду оцінює в 419600,00 гривень, яку просить стягнути з обвинуваченого.

Стаття 3 Конституції Українивизначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справа Науменко проти України).

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд, з огляду на фактичні обставини справи, характер, глибину моральних і фізичних страждань та переживань потерпілого, керуючись вимогами розумності, виваженості та справедливості, оцінює завдану моральну шкоду потерпілому в розмірі 350000,00 гривень. Саме така сума відшкодування моральних страждань потерпілого за переконанням суду є достатньою для розумного задоволення потреб потерпілого і не призведе до його безпідставного збагачення, про що також зазначила Велика Палата Верховного Суду у справі № 752/17832/14-ц від 15.12.2020 року.

Питання про речові докази і документи вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на залучення експерта: за виконання судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/126-23/8408-ІТ від 11.10.2023, вартістю 1673,00 гривні; судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/126-23/8409-ІТ від 12.10.2023 року, вартістю 1673,00 гривні; судова інженерно- транспортної експертизи №СЕ-19/126-23/8410-ІТ від 23.10.2023 року, вартістю 2390,00 гривень; судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/126-23/9122-ІТ від 24.10.2023 року, вартістю 1195,00 гривень; судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/126 23/8406-АВ від 13.10.2023 року, вартістю 2390,00 гривень; судової транспортно товарознавчої експертизи №СЕ-19/126-23/8400-АВ від 11.10.2023 року, вартістю 956,00 гривень; судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/126-23/8862-АВ від 03.11.2023 року, вартістю 1434,00 гривні; судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/126-23/10193-ІТ від 29.11.2023 року, вартістю 2868,00 гривень, всього 14579,00 гривень.

Ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 11.12.2023 року відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби до 08.02.2024 року, який судом не продовжувався.

Згідно ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Арешт на транспортні засоби, який накладено згідно ухвал слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 03.10.2023 року - скасувати.

Ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 11.12.2023 року відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби до 08.02.2024 року. Запобіжний захід закінчився, при розгляді справи судом не продовжувався та не застосовувався.

Керуючись ст.ст.100, 124, 368, 369-371, 374, 376 КПК України, Суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначити покарання у виді 4 (Чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (Два) роки.

На підставі ст.75 ст.76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на засудженого судом обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 судом не продовжувався та не застосовувався.

Цивільний позов ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди 350000,00 (Триста п`ятдесят тисяч) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ПАТ «Українська страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, - задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Українська страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 19200,00 (Дев`ятнадцять тисяч двісті) гривень та моральної шкоди в сумі 80400,00 (Вісімдесят тисяч чотириста) гривень.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Речові докази по справі:

Виявлені та вилучені 25.09.2023 року під час огляду автомобіля марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шкіряна накладка чорного кольору із керма транспортного засобу, накладка (накидка) білого кольору із переднього водійського сидіння транспортного засобу, змив на стерильну ватну паличку з важеля перемикання передач транспортного засобу, змив на марлевий тампон РБК з передніх правих дверей транспортного засобу, змив на марлевий тампон РБК з переднього бампера транспортного засобу, які згідно постанови про визнання речовим доказом від 25.09.2023 року визнано речовим доказом та згідно квитанції, порядковий номер 551 зберігаються у камері схову Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, - знищити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 03 жовтня 2023 року - скасувати.

Речовий доказ: транспортний засіб марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно постанови про визнання речовим доказом від 25.09.2023 року визнано речовим доказом та прилучено до матеріалів кримінального провадження, який згідно квитанції №437 від 25.09.2023 року зберігається на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Чернівецькій області - повернути власнику ОСОБА_3 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 03 жовтня 2023 року - скасувати.

Речовий доказ: мотоцикл марки «MUSSTANG», модель «MT110-2», без реєстраційного номера (VIN код - НОМЕР_2 ), який згідно постанови про визнання речовим доказом від 25.09.2023 року визнано речовим доказом та прилучено до матеріалів кримінального провадження, який згідно квитанції №438 від 25.09.2023 року зберігається на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Чернівецькій області - повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Процесуальні витрати на залучення експерта:

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експертів, а саме: за виконання судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/126-23/8408-ІТ від 11.10.2023, вартістю 1673,00 гривні; судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/126-23/8409-ІТ від 12.10.2023 року, вартістю 1673,00 гривні; судова інженерно- транспортної експертизи №СЕ-19/126-23/8410-ІТ від 23.10.2023 року, вартістю 2390,00 гривень; судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/126-23/9122-ІТ від 24.10.2023 року, вартістю 1195,00 гривень; судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/126 23/8406-АВ від 13.10.2023 року, вартістю 2390,00 гривень; судової транспортно товарознавчої експертизи №СЕ-19/126-23/8400-АВ від 11.10.2023 року, вартістю 956,00 гривень; судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/126-23/8862-АВ від 03.11.2023 року, вартістю 1434,00 гривні; судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/126-23/10193-ІТ від 29.11.2023 року, вартістю 2868,00 гривень, що становить всього 14579,00 (Чотирнадцять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) гривень на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в Чернівецький апеляційний суд через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, потерпілому, представнику потерпілого, направити цивільному відповідачу ПАТ «Українська страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Суддя ОСОБА_11