МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2024 р. Справа № 370/1136/23

Провадження №1-кп/370/287/23

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт. Макарів Київської області кримінальне провадження №0000023 від 02.01.2023 року за яким,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, громадянин України, українець, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

02 січня 2023 року, близько 17 години 30 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки BMW ХЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху проїзною частиною АДРЕСА_2 , в смузі для руху в бік авто дороги сполученням Київ-Чоп, в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року (далі - ПДР України), згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну» та п. 2.3 д) ПДР України, відповідно до якого «водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху» не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху та в порушення вимог п. 12.3 ПДР України, згідно з яким «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», маючи можливість заздалегідь виявити небезпеку для руху, яку йому становив пішохід ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину вулиці ОСОБА_8 зліва на право відносно напрямку руху автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_6 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому правої великогомілкової кістки, а також перелому голівки правої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого/их предмету/тів, відповідають обставинам дорожньо-транспортної пригоди та відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, так як для зрощення переломів необхідний термін більше 21-го дня.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3 б), д), 12.3 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_4 , вину у інкримінованому йому діянні визнав, дав показання, що в темну пору доби рухався на авто зі своєю сім`єю. Оскільки тоді були блекаути, освітлення на дорозі не було. Рухався з дозволеною швидкістю. Оскільки потерпілий був вдягнута в темному одязі, його видно не було. Коли відбулося ДТП він вибіг до потерпілого і запитав його про стан здоров`я. У подальшому на прохання обвинуваченого, його дружина викликала швидку, бо у потерпілого боліла нога. Вину визнає повністю. Матеріальну допомогу потерпілому не надавав.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченою своєї вини у скоєному, визнання нею кваліфікації дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, за згодою учасників процесу, судом не досліджувалися.

Враховуючи викладене, суд визнає, що винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому діяння доведена у судовому засіданні повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

ОСОБА_4 , раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, одружений, має на утриманні малолітню дитину, матеріальні збитки потерпілому не відшкодовано.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

На підставі викладеного суд вважає, що ОСОБА_4 , слід призначити основне покарання у межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України України у виді обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки застосування інших менш суворих покарань не досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Також, приймаючи до уваги обставини вчинення злочину, враховуючи те, що обвинувачений раніше несудимий, характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину, суд вважає, що в даному випадку мета покарання, визначена у ст. 50 КК України, буде досягнута і без реального відбування покарання, а тому суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки.

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України. Арешт не накладався.

Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся.

Судові витрати за проведення експертиз у сумі 6944.92 грн., слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові доказ у справі:

-автомобіль марки BMW X3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається за місцем проживання власника за адресою: АДРЕСА_3 залишити власнику ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави (код доходів 24060300 «інші надходження», МФО 899998) 6944.92 грн., процесуальних витрат.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області, в порядку, передбаченому ст. 393 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених ст. 394 КПК України, у строки, встановлені ст. 395 КПК України.

Вирок набирає законної сили по закінченню строку на його апеляційне оскарження, якщо він не буде оскаржений. В інакшому випадку після його перегляду апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1