Єдиний унікальний номер справи 646/6806/17
Провадження № 1-кп/185/47/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Павлоград Дніпропетровської області обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.3 ст.186, ч.4 ст.187 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

представників потерпілих адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (дистанційно),

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 24.04.2019 року в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.3 ст.186, ч.4 ст.187 КК України, була скасована ухвала Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.01.2019 року про повернення обвинувального акту прокурору та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

10.06.2019 року вищевказаний обвинувальний акт надійшов до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області для розгляду, ухвалою суду було призначено підготовче судове засідання, викликані сторони кримінального провадженні, потерпілі та їх представники.

Обвинувачений в призначене підготовче судове засідання: 26.06.2019, 14.08.2019, 10.09.2019, 30.09.2019, 04.11.2019, 02.12.2019, - не з`явився. Ухвали про привід обвинуваченого не виконані.

Ухвалою суду від 02.12.2019 року був оголошений розшук обвинуваченого, судове провадження було призупинено.

21.11.2022 року ухвалою суду було поновлено судовий розгляд даного кримінального провадження. В підготовче судове засідання: 07.06.2023, 17.07.2023, 24.08.2023, 26.09.2023, 27.10.2023 року, - обвинувачений до суду не з`явився.

Ухвалою суду від 27.10.2023 року було задоволено клопотання прокурора про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно нього.

15.02.2024 року обвинуваченого ОСОБА_5 було доставлено до суду та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В підготовче судове засідання з`явився прокурор, представники потерпілих, захисник, обвинувачений доставлений до суду.

Від потерпілих ОСОБА_10 /т.2 а.п.200, т.3 а.п.29/, ОСОБА_11 /т.2 а.п.201, т.3 а.п.30/, ОСОБА_12 /т.3 а.п.31/, ОСОБА_13 /т.3 а.п.91/ надійшли заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив прийняти рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи визначення підсудності - не вбачає. Заявлені захисниками підстави для повернення обвинувального акту прокурору є надуманими, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Представники потерпілих підтримали думку прокурора щодо можливості призначення обвинувального акту до судового розгляду, заперечували проти повернення обвинувального акту прокурору. Питання набуття статусу підозрюваного, як підстава для повернення обвинувального акту прокурору, було вже предметом розгляду в апеляційній інстанції. Всі інші підстави для повернення обвинувального акту можуть бути вирішені під час судового розгляду.

06.08.2019 року від захисника ОСОБА_14 на адресу суду надійшло клопотання про повернення обвинувального акту прокурору /т.3 а.п.6-9/. В обґрунтування заявленого клопотання захисником зазначено, що ОСОБА_5 не набув статусу обвинуваченого, оскільки в кримінальному провадженні йому належним чином не було вручено повідомлення про підозру. Так, 12.04.2017 року слідчим було складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 та ч.2 ст.365 КК України, та вказане повідомлення про підозру поштою були направлені на дві адреси обвинуваченого ОСОБА_5 . Повідомлення про підозру не були вручені обвинуваченому та були повернуті до прокуратури Харківської області, виходячи з інформації «Укрпошти». 21.07.2017 року слідчим було повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.4 ст.187, ч.3 ст.365 КК України та направленою поштою на дві адреси обвинуваченого 24.07.2017 року вказане повідомлення про підозру. ПАТ «Укрпоштою» на адвокатський запит надана інформація про повернення вказаних поштових відправлень відправнику (прокуратурі Харківської області) та не вручення цього повідомлення адресату: ОСОБА_5

29.11.2019 року та 15.05.2023 року від захисника ОСОБА_15 на адресу суду надійшли клопотання про повернення обвинувального акту прокурору /т.3 а.п.140-144, т.4 а.п.29-33/. В обґрунтування клопотання захисник послався на аналогічні підстави, що були викладені захисником ОСОБА_14 в клопотанні про повернення обвинувального акту прокурору, яке було отримано судом 06.08.2019 року. Додатково захисник ОСОБА_15 зазначив, що в обвинувальному акті прокурором порушено принцип невинуватості, оскільки в ньому в категоричній формі твердження викладено обвинувачення підзахисному. Крім того, обвинувальний акт не містить фактичних даних та обставин, які пом`якшують покарання підзахисного, в акті відсутні посилання на докази, які доводять висунуте обвинувачення ОСОБА_5 , не скріплений печаткою.

Захисник та обвинувачений наполягали на поверненні обвинувального акту прокурору, підтримали раніше заявлені з цього приводу клопотання та скарги захисників, надали письмові клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Додатково захисник зазначив, про відсутність процесуального статусу потерпілого у свідка ОСОБА_16 , хоча в результаті інкримінованого злочину підзахисному спричинена шкода останній, послався на аналогічні обставини для повернення обвинувального акту прокурору, на які вказав захисник ОСОБА_15 раніше. Обвинувачений вважає, що підставою для повернення обвинувального акту прокурору є не набуття ним статусу підозрюваного у відповідності до вимог КПК України.

Вислухавши сторони кримінального провадження, представників потерпілого, вивчивши обвинувальний акт з додатками, заявлені клопотання та скарги, колегія суддів встановила наступне:

Згідно із ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Європейський Суд з прав людини, практика якого, згідно ч.2 ст.8, ч.5 ст.9 КПК України, є частиною національного законодавства, у своїх рішеннях неодноразово вказував на критерії, яким має відповідати обвинувальний акт у кримінальному провадженні (рішення від 26 червня 2008 року у справі «Ващенко проти України»), де суд зазначив, що поняття «обвинувачення» для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51).

За положеннями п. «а» ч.3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Стаття 291 КПК України визначає вимоги до змісту та форми обвинувального акту.

Разом з тим, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні вказаним вимогам не відповідає, виходячи з наступного.

На стадії досудового розслідування 15.09.2017 року слідчим суддею Червонозаводського районного суду м.Харкова від 15.09.2017 року було надано дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування, тобто проведення досудового розслідування за відсутності підозрюваного (in absentia), за результатами якого було складено обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування. Обвинувальний акт з додатками було вручено адвокату підозрюваного ОСОБА_17 /т.1 а.п.34/, про що була отримана розписка.

Разом з тим, рішення про проведення досудового розслідування за відсутності підозрюваного було прийнято не компетентним органом.

Згідно ч.5 п.20-1 Перехідних положень КПК України, в редакції чинній на момент прийняття рішення (15.09.2017), розгляд клопотань про здійснення спеціального досудового розслідування, спеціальне судове провадження щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, а також у цьому пункті, здійснює суд за правилами підсудності, встановленими статтею 32 цього Кодексу.

Частина 1 статті 32 КПК України (станом на 15.09.2017) визначала, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Отже, лише у разі неможливого встановлення місця вчинення кримінального правопорушення кримінальне провадження станом на 15.09.2017 здійснювалось судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

В обвинувальному акті місцем вчинення інкримінованих ОСОБА_5 злочинів є:

- за ч.3 ст.365 та ч.4 ст.187 КК України АДРЕСА_1 ;

- за ч.3 ст.186 КК України Дніпропетровська область, с.Новоалександрівка, вул.Молодіжна, 37.

Таким чином, виходячи з того, що більш тяжке правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України, що інкримінується ОСОБА_5 , було вчинено на території підсудності Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, якому і було в подальшому направлено обвинувальний акт для розгляду по суті, - клопотання органу досудового розслідування про надання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування необхідно було направляти саме до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, а не до Червонозаводського районного суду м.Харкова.

На підставі викладеного, колегія суддів робить висновок про те, що обвинувальний акт разом з додатками не був вручений обвинуваченому в належний спосіб.

Суд вважає, що допущені у провадженні порушення прав і свобод обвинуваченого, і є такими, що становлять порушення права на справедливий суд, передбачений статтею 6 Конвенції.

За таких обставин суд вважає доцільним обвинувальний акт з додатками повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.

Відповідно до ст.315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду. З метою підготовки до судового розгляду суд , зокрема п. 5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Під час проведення підготовчого судового засідання до суду надійшли:

15.05.2023 року від захисника ОСОБА_15 на адресу суду надійшли заперечення на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 15.09.2017 року про надання дозволу на спеціальне досудове розслідування /т.4 а.п.25-26/. В обґрунтування заперечень захисник зазначив, що дана ухвала була постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, оскільки була ухвалена з порушенням підсудності.

27.08.2019 року судом була отримана скарга захисника ОСОБА_18 на рішення слідчого про оголошення розшуку обвинуваченого /т.3 а.п.50-53/. В обґрунтування скарги захисник зазначив, що ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного, оскільки жодне з повідомлень про підозру підзахисному не були вручені.

27.08.2019 року судом була отримана скарга захисника ОСОБА_18 на дії заступника начальника наглядового відділу управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Головного слідчого управління ГПУ ОСОБА_19 /т.3 а.п.62-64/, який 20.10.2016 року постановою доручив здійснення досудового розслідування кримінального провадження стосовно підзахисного прокуратурі Харківської області. В обґрунтування захисник зазначив, що містом вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є м.Павлоград Дніпропетровської області, проте всупереч ч.7 ст.214 та ч.1 ст.218 КПК України проведення досудового розслідування було доручено органу досудового розслідування, який знаходиться в іншій області.

27.08.2019 року судом була отримана скарга захисника ОСОБА_18 на дії слідчого під час повідомлення про підозру підзахисному /т.3 а.п.69-72/. В обґрунтування заявленого клопотання захисником зазначено, що ОСОБА_5 не було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 та ч.2 ст.365 КК України, від 12.04.2017 року, та не було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.365 та ч.3 ст.186 КК України, від 21.07.2017 року.

Колегією суддів встановлено, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, що унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Під час підготовчого судового засідання були встановленні підстави для прийняття рішення, передбаченого п.3 ч.3 ст. 314 КПК України. В такому випадку суд не проводить підготовку до судового розгляду відповідно до ч.2 ст.315 КПК України, у зв`язку з чим вказані клопотання, скарги та заперечення сторони захисту не можуть бути розглянуті на даній стадії розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 315 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт в кримінальному провадженні, що внесене в ЄРДР за №0000945 від 31.08.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.3 ст.186, ч.4 ст.187 КК України - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3