Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2763/23
Провадження № 1-кс/723/1225/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого за ч.5 ст. 407 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

встановив:

В провадженні Сторожинецького районного суду Чернівецького району Чернівецької області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 від 18.06.2023 року щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст. 407 КК України (справа № 723/2763/23).

В ході підготовчого судового засідання, до суду звернувся прокурор Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, з клопотанням про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на неодноразову неявку обвинуваченого в судові засідання та переховування від органу поліції, який виконував ухвали суду про примусові приводи обвинуваченого в суд. Одночасно до суду було подано клопотання про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу в суд для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13 лютого 2024 року клопотання прокурора про надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченого задоволено та надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу в Сторожинецький районний суд для участі в розгляді судом клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

21 березня 2024 року обвинувачений ОСОБА_4 був затриманий по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 та доставлений до Сторожинецького районного суду Чернівецької області де обвинуваченому та його захиснику було вручено копію клопотання з додатками у відповідності до ч.2 ст. 184 КПК України, за три години до початку розгляду клопотання.

В клопотанні про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу зазначено, що ОСОБА_4 перебуваючи на посаді стрільця-помічника гранатометника 3 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 за призовом під час мобілізації, в порушення вимог ст.ст. 17,65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11,16, 127-131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, без поважних причин, достовірно знаючи про необхідність прибуття на службу, 15.05.2023 року не з`явився вчасно на військову службу та перебував за місцем свого постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби до 07.06.2023 року чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.5 ст. 407 КК України.

Ініціатор клопотання стверджує, що підставою для внесення клопотання є наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч.5 статті 407 КК України про, що зібрано достатньо доказів і він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав, посилаючись на викладені в клопотанні обставини і докази.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в ході судового розгляду клопотання, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав і зазначив що до суду не приходив так як боявся.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив клопотання оскільки воно суворе і просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Обвинувачений винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнає, щоро кається і буде виконувати всі вимоги суду в т.ч. і щодо явки до суду.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 18 червня 2023 року до ЄРДР за номером 0000174 внесено запис про кримінальне правопорушення передбачене ч.5 ст. 407 КК України, з приводу нез`явлення ОСОБА_4 вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

Обвинувальний акт з приводу обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.5 ст. 407 КК України перебуває в провадженні Сторожинецького районного суду з 28 червня 2023 року. Обгрунтованість підозри підтверджується протоколами допітів свідків показаннями обвинуваченого та письмовими доказами.

Продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, суд встановив, що в розглядуваному клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також безпосередньо в судовому засіданні прокурор зазначив і посилався на наявність трьох ризиків передбачених пунктами 1, 4 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд знаходить не підтвердженим зазначений прокурором ризик щодо можливості перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, який обгрунтований тим, що ОСОБА_4 допускає невиконання процесуальних обов`язків, щодо явки до суду за викликами, чим перешкоджає розгляду кримінального провадження в розумні строки.

На думку суду обгрунтування цього ризику є неправильним так як неявка до суду за викликами обвинуваченого ОСОБА_4 пов`язано із бажанням обвинуваченого переховуватися від суду через страх бути засудженим так як застосовані до нього примусові приводи не давали позитивних результатів саме через переховування обвинуваченого, а не по інших причинах. Внаслідок цього ризик щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином не оцінюється і не враховується оскільки існує ризик можливості переховування обвинуваченого від суду, який підтверджений належними і допустимими доказами наявними в матеріалах судового розгляду кримінального провадження.

Обвинувачений чотири рази не з`являвся на виклики суду, а застосовані до нього примусові приводи не дали позитивних результатів так як по місцю проживання обвинуваченого не знаходили.

Можливість вчинення нового кримінального правопорушення, як ризик не знайшло свого доказового підтвердження під час судового розгляду клопотання. Обвинувачений раніше не судимий, а всі інші обставини які наведені прокурором на підтвердження цього ризику тільки характеризують особу обвинуваченого, а не дають ствержувальну відповідь щодо наявності такого ризику.

Разом з тим, підтвердження лише одного ризику не впливає на результат розгляду клопотання в цій частині оскільки, як вже було зазначено, згідно ч.1 ст. 194 КПК України для підтвердження наявності ризиків, достатньо існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 чи іншого, більш м`якого, запобіжного заходу суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Виходячи із обставин вчинення ОСОБА_4 злочину та зважаючи на те, що обвинувачений не з`являвся в судові засідання по невідомих, а відповідно безпідставних причинах, а саме страху перед судом, не виключена можливість появи такого страху і в подальшому так як доказів одужання від страху суду не надано, суд знаходить, що у випадку перебування обвинуваченого на будь-якому іншому запобіжному заході, окрім перебування під вартою не буде сприяти виконанню обвинуваченим ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків.

При цьому суд враховує і суспільну репутацію підозрюваного, який офіційно ніде не працює, немає сім`ї, а відповідно не має міцних соціальних зв`язків.

Зазначення обвинуваченим, що в даний час він співмешкає із жінкою і у них народилася спільна дитина, не може бути прийнято судом так як доказів цього суду не надано, а ОСОБА_4 в судовому засіданні зауважив, що дитина не зареєстрована на нього, як на батька.

Суд враховує вказане і вважає неможливим обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки такий захід не забезпечить належну поведінку обвинуваченого.

Таким чином, на думку суду прокурор довів наявність всіх обставин передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про обґрунтованість клопотання. Існування всіх вказаних обставин в сукупності, свідчить про необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті, які не заперечують визначення застави для осіб які вчинили злочини передбачені ч.5 ст. 407 КК України.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 певні обов`язки.

Виходячи із необхідності визначення розміру застави який, згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України, повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд знаходить, що таким розміром має бути 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182-184, 194-197, 206, 395, 492 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, в Державній установі "Чернівецький слідчий ізолятор".

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали та строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання, а саме з 10,00 години 21 березня 2024 року до 10,00 години 19 травня 2024 року.

Розмір застави визначити у межах 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, які можуть бути внесені як обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області, код отримувача , банк одержувача Держказначейська служба України м.Київ, код банку отримувача 820172, рахунок UA0008745, одержувач коштів: ТУ ДСА України в Чернівецькій області, зазначивши у призначенні платежу платіжного документу, інформацію про ухвалу суду та ПІБ обвинуваченого)

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок, протягом двох місяців, прибувати до суду із встановленою останнім періодичністю, не відлучатися із с. Діброва Богородчанського району Івано-Франківської області, без дозволу суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи та здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово Сторожинецький районний суд Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_7