У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/3059/24

провадження № 1-кс/0285/787/24

06 червня 2024 року м. Звягель

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання про арешт тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна, яке було вилучено 04.05.2024, а саме: картонне пакування ТОВ "Нова Пошта" ТТН 4337; поліетиленове пакування ТОВ "Нова Пошта" ТТН 4856; предмет схожий на світильник; 2 зіп-пакети (один в одному) з маслянистою речовиною зеленого кольору; мобільний телефон Ірhопе ХR синього кольору ЕМЕІ 1: НОМЕР_1 , ЕМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім карткою НОМЕР_3 , та позбавити власника, будь-яких осіб, які відповідно до чинного законодавства мають право відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, зазначених прав на нього.

Клопотання обгрунтовано тим, що 04.05.2024 близько 23 год. 30 хв., поблизу буд. АДРЕСА_1 , працівниками поліції Звягельського РВП зупинено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно надав для вилучення пакування ТОВ "Нова Пошта", в середині якого знаходилось 2 зіп-пакети (один в одному) з маслянистою речовиною зеленого кольору, яку останній зберігав при собі.

05.06.2024 слідчим СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області вилучені речі визнано речовим доказом у даному кримінальному проваджені.

05.06.2024 відомості про вчинення зазначеного кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000188 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Оскільки вилучене майно є речовими доказами, у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явились.

Прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_2 подано заяву про розгляд клопотання слідчого без її участі. Просила клопотання задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Арешт майна це тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст.170 КПК). Він є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких допускається лише у випадку, коли слідчий, прокурор доведе наявність трьох необхідних складових, а саме, що 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Ініціатор клопотання, звертаючись до суду з вимогою про арешт майна зазначив, що метою останнього є збереження речових доказів та проведення судових експертиз.

Подане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та в ньому обґрунтовано зазначено про необхідність арешту майна, яке відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Суттєвих шкідливих наслідків застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження для осіб, яких він стосується, не вбачається.

Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність (користування) фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Отже, в даному випадку дотримано вимоги правомірності втручання у право власності фізичних осіб, таке втручання є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст. 2 КПК України, оскільки іншим чином неможливо збереження речових доказів.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав вважати, що вилучені предмети є речовими доказами, можуть зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 04.05.2024, а саме: картонне упакування ТОВ "Нова Пошта" ТТН 4337; поліетиленове пакування ТОВ "Нова Пошта" ТТН 4856; предмет схожий на світильник; 2 зіп-пакети (один в одному) з маслянистою речовиною зеленого кольору; мобільний телефон Ірhопе ХR синього кольору ЕМЕІ 1: НОМЕР_1 , ЕМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім карткою НОМЕР_3 , та позбавити власника, будь-яких осіб, які відповідно до чинного законодавства мають право відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, зазначених прав на нього.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1