Провадження №1-кп/337/115/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР 25.07.2023 за №0000840 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого: 04.08.2020 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.1 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 25.05.2022 звільнений умовно-достроково з місця позбавлення волі, невідбутий строк покарання 1 рік 19 днів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

23.07.2023 приблизно о 04.00 годині ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану в Україні, який введено відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з метою особистого збагачення, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, виліз на дах гаражу №177, розташованого в гаражному кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав газовий балон червоного кольору об`ємом 50 літрів, вартістю 583,34 гривень, який належить ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час його допиту у судовому засіданні вину у пред`явленому обвинувачені фактично не визнав. Суду пояснив, що вранці 23.07.2023 він дійсно прийшов на територію гаражного кооперативу «Хортицький-17» та побачив на даху одного з гаражів газовий балон, який там лежав тривалий час без нагляду, а саме приблизно з травня місяця. Оскільки він вважав, що цей газовий балон нікому не належить та не потрібен, він вирішив його забрати собі, щоб потім продати. Він заліз на дах гаражу та забрав цей газовий балон, відніс його у балку, де сховав. Через деякий час до нього підійшли працівники поліції та звинуватили його у скоєнні крадіжки, тому він їм видав балон. Проте, наміру вчиняти крадіжку у нього не було, цей газовий балон тривалий час лежав без нагляду, тому він його взяв.

У подальшому, наприкінці судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що на той момент, коли він забирав газовий балон, він не вважав, що вчиняє крадіжку. Наразі він розуміє, що це є кримінальним правопорушенням, просить призначити покарання з іспитовим строком.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, повністю підтверджується сукупністю зібраних у встановленому порядку і безпосередньо досліджених судом допустимих та належних доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він підробляє будівельними роботами, мав у власності газовий балон червоного кольору, який купив приблизно за 1300 грн на ринку « ОСОБА_7 » весною 2023 року з рук для виконання будівельних робіт. В липні 2023 року, точну дату не пам`ятає, він виконував роботи в гаражному кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме перекривав кришу на одному з гаражів. Для цього він використовував свій газовий балон, за допомогою якого розігрівав руберойд. В один з днів, він залишив на ніч газовий балон на даху гаража разом з руберойдом, із наміром повернутись до роботи наступного дня. При цьому балон накрив зверху руберойдом. Наступного дня у нього заболіла спина, у зв`язку з чим він не зміг вийти на роботу та прохворів вдома приблизно тиждень. Коли повернувся на роботу, виявив, що газового балона на даху гаража немає. При цьому він був впевнений, що газовий балон з землі видно не було, потрапити на дах без дробини неможливо, оскільки дах гаража не менше двох метрів від землі. Коли він уходив, то дробину завжди убирав. Після виявлення викрадення балону він звернувся до поліції з заявою по вчинення крадіжки. Цивільний позов не заявляв, викрадене майно йому було повернуто працівниками поліції.

Згідно з рапортом інспектора СРПП відділу поліції №4 РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 23.07.2023, в ході патрулювання з 08.00 год. по 20.00 год. 23.07.2023 на території Хортицького району м. Запоріжжя в складі патрулю з позивним «Хвоя-22» було виявлено громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході перевірки вказаного громадянина було встановлено, що він є причетним до крадіжки газового балону червоного кольору (арк.98).

Згідно з рапортом о/у СКП ВП №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, ст. лейтенанта поліції ОСОБА_9 , в ході перевірки за матеріалом, зареєстрованим до ЖЕО ВП №5 під №10642 від 23.07.2023, був встановлений факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку з чим матеріал направлено до СВ ВП №5 з метою внесення відомостей до ЄРДР за фактом вчинення крадіжки газового балону (арк.54).

Відповідно до даних, які містяться в протоколі огляду місця події від 23.07.2023 з доданою до нього фототаблицею, за участі ОСОБА_5 , було проведено огляд відкритої ділянки місцевості, яка розташована зі сторони балки напроти задньої частини будинку АДРЕСА_2 , на якій ОСОБА_5 добровільно видав металевий балон червоного кольору. Металевий балон червоного кольору вилучено та доставлено до ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (арк.66-73).

Відповідно до даних, які містяться в протоколі огляду місця події від 23.07.2023 з доданими до нього фототаблицею, за участі ОСОБА_5 , було проведено огляд ділянки місцевості, яка розташована зі сторони балки позаду будинку АДРЕСА_2 , на якій знаходиться споруда, побудована під гараж (арк.59-64).

Згідно з написаною власноруч ОСОБА_5 розпискою від 23.07.2023, він добровільно видав металевий балон червоного кольору, який сховав в балці по АДРЕСА_2 (арк.65).

Згідно з даними протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 24.07.2023р., ОСОБА_6 звернувся до відділу поліції №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області з заявою про кримінальне правопорушення вказавши, що у період часу з 20.07.2023 по 23.07.2023 невстановлена особа, знаходячись на даху гаража №177, напроти будинку АДРЕСА_2 , таємно, шляхом вільного доступу здійснила крадіжку його газового балону червоного кольору (арк.57).

25.07.2023 за фактом здійснення крадіжки металевого газового балону в гаражному кооперативі, розташованому в АДРЕСА_2 , до ЄРДР за №0000840 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (арк.56).

Згідно з даними, які містяться у протоколі огляду предметів від 31.07.2023 з фототаблицею, в присутності потерпілого ОСОБА_6 , слідчим проведено огляд балону червоного кольору, який виконаний з металу, на якому мається нашарування фарби червоного кольору зі слідами розчинення фарбного покриття. Приблизна висота балону складає 145 см, приблизний радіус у нижній точці по висях 43 см. У верхній частині балону наявна металева накладка білого кольору із штампованим маркуванням, котре вбачається як «ГОСТ5860-84 И50кг, И25,5м, Ц20 ру». Зверху над накладкою наявний клапан металевий, який виконано з металевого сірого кольору та має 5 граней, одна з яких має ушкодження у вигляді вигину до низу. На умовній фронтальній частині, перпендикулярно ушкодженому вентилю, наявна вм`ятина на корпусі з нерівними краями. Як пояснив ОСОБА_6 , у вказаному балоні він впізнає свій, викрадений балон, за наступними ознаками - вентиль з ушкодженням однієї з граней, дві вм`ятини на корпусі у 1/3 зверху (арк. 74-76).

Постановою слідчого від 25.07.2023 газовий балон червоного кольору, об`ємом 50 літрів, визнаний речовим доказом та згідно з розпискою ОСОБА_6 від 10.08.2023 переданий останньому на відповідальне зберігання (арк. 77,99).

Згідно із заявою ОСОБА_5 від 25.07.2023, ним надано працівникам поліції свій мобільний телефон марки «Redmi 4А», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , для проведення огляду з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення (ЄРДР №0000840 від 25.07.2023) (арк.78).

Згідно з протоколом огляду предмету від 25.07.2023 з фототаблицею, за участі ОСОБА_5 , слідчим проведено огляд мобільного телефону марки «Redmi 4А» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картою оператора ПрАТ «ВФ Україна» за № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 . Під час огляду в галереї було виявлено фотознімки, датовані 23.07.2023 о 04.35 год. на яких зображено металевий предмет округлої форми, схожий на газовий балон. Разом з цим виявлено 6 фотознімків невстановленої території та огорожі. У соціальній мережі «Viber» виявлено листування з особою під нік-неймом « ОСОБА_10 » з номером НОМЕР_4 у період часу з 02.05 по 04.37 год. 23.07.2023, в якій ОСОБА_5 повідомляє користувачу з нік-неймом « ОСОБА_10 » про викрадення металевого предмету округлої форми, схожого на газовий балон, на підтвердження своїх слів надсилає фотознімки невстановленої місцевості у вечірній час та викраденого вищевказаного предмету (арк.79-85).

Постановою слідчого від 25.07.2023 мобільний телефон марки «Redmi 4А» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , визнаний речовим доказом, та згідно заяви ОСОБА_5 від 25.07.2023 вказаний мобільний телефон був йому повернутий (арк.86,87).

Згідно з висновком експерта судової товарознавчої експертизи №3459 від 28.07.2023, ринкова вартість станом на 23.07.2023 металевого газового балону з урахуванням того, що на ньому наявні вм`ятини та він перебував у користування з лютого 1988 року складає 700,00 грн з ПДВ та 583,34 грн без ПДВ (арк.91-97).

Дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши надані суду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті, знайшла своє повне підтвердження в ході судового провадження.

При цьому, суд вважає, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено уповноваженими посадовими особами з дотриманням правил та процедур, встановлених для проведення слідчих дій. У суду немає сумнівів в його об`єктивності та достовірності, а добуті в його ході докази є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою, і в достатній мірі підтверджують вину обвинуваченого в скоєнні вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд приймає їх за основу при постановленні даного вироку.

Жодних доводів щодо неналежності та недопустимості вищевказаних доказів сторона захисту в ході судового розгляду не заявляла.

Так, вина ОСОБА_5 підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_6 , зокрема, в частині належності йому на праві власності газового балону червоного кольору та місця вчинення кримінального правопорушення. Очевидцем подій він не був, але під час судового розгляду логічно, детально, послідовно та переконливо пояснив про обставини, за яких він у липні 2023, виконуючи роботи по перекриттю даху гаражу в гаражному кооперативі в АДРЕСА_3 , залишив там свій газовий, будучи переконаним у його збереженні через те, що дах цього гаражу високий та без дробини важко до нього дістатись, а приблизно через тиждень виявив зникнення свого газового балону, у зв`язку з чим звернувся до правоохоронних органів із заявою про вказаний злочин.

Показання потерпілого ОСОБА_6 узгоджуються з письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення і дослідженими в судовому засіданні, зокрема, з протоколами огляду місця події від 23.07.2023 з доданими до них фототаблицями, відповідно до яких за участі ОСОБА_5 було проведено огляд відкритої ділянки місцевості, яка розташована зі сторони балки напроти задньої частини будинку АДРЕСА_2 , де він добровільно видав металевий балон червоного кольору, а також ділянки місцевості, яка розташована зі сторони балки позаду будинку АДРЕСА_2 , на якій знаходиться споруда, побудована під гараж, а також написаною того ж дня обвинуваченим розпискою про добровільну видачу працівникам поліції викраденого газового балона, який, в послідуючому, було оглянуто слідчим за участю потерпілого ОСОБА_6 , що оформлено протоколом огляду предмету від 31.07.2023, під час якого потерпілий впізнав у виданому ОСОБА_5 балоні свій газовий балон, який був у нього викрадений.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується протоколом огляду його мобільного телефону від 25.07.2023, зокрема в частині наявності в ньому фотознімків металевого предмету округлої форми, схожого на газовий балон, та переписки в соціальній мережі «Viber», зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_5 викрав цей балон.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду не заперечував, що дійсно у зазначені в обвинувальному акті день, час та місці він забрав з даху гаражу газовий балон червоного кольору, який потім видав працівникам поліції, проте зазначав, що умислу на викрадення чужого майна не мав, а взяв газовий балон, оскільки вважав, що він там лежить нікому не потрібний.

Водночас, аналізуючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про спростовування ними таких доводів обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не мав наміру на вчиненні крадіжки.

Так, за нормативним визначенням крадіжка - це таємне викрадення майна, яке завідомо є чужим для винного, тобто воно перебуває у власності іншої особи, і винний не має на це майно ніякого права.

В даному випадку, на переконання суду, обвинувачений ОСОБА_2 розумів, що зовнішні умови, обстановка та розташування речі (газового балону) свідчать про те, що вона фактично не вийшла з володіння власника, а лише залишена чи забута ним, хоча і у неналежному, але відомому йому місці, до якого доступ хоча і є вільним, але є ускладненим (дах гаражу, який обвинуваченому теж не належить) та власник майна має намір повернутися за цією річчю.

У разі відсутності умислу на таємне викрадення майна, ОСОБА_5 мав можливість звернутись до власників чи користувачів гаражів (з урахуванням того, що місцем події є гаражний кооператив), а у разі їх відсутності - до правоохоронних органів, та повідомити про залишений на даху гаражу газовий балон, передати його на збереження відповідальним особам, однак ОСОБА_5 , забравши газовий балон собі, покинув територію гаражного кооперативу, а газовий балон сховав у балці.

На підставі викладеного доводи обвинуваченого, що він не мав умислу на крадіжку, є нелогічними, суперечливими та такими, що не заслуговують на увагу та розцінюються судом як лінія захисту, продиктована намаганням обвинуваченого уникнути покарання.

В подальшому обвинувачений змінив своє ставлення до вчиненого та зазначив, що розуміє, що вчинив кримінальне правопорушення.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним належними та допустимими доказами, які для суду є переконливими, достовірними та достатніми, що ОСОБА_5 , 23.07.2023 приблизно о 04 годині ранку, з корисливих мотивів виліз на дах гаражу № НОМЕР_5 , який розташований в гаражному кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав газовий балон червоного кольору, який належить ОСОБА_6 , який сховав у балці, яка знаходиться поруч з цим гаражним кооперативом.

Отже, суд вважає встановленим та доведеним, що своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, у вчиненні якої суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України, яке є тяжким злочином, а також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий за корисливі злочини, 25.05.2022 був звільнений з місця позбавлення волі умовно-достроково, проте через невеликий проміжок часу знову вчинив тяжкий корисливий злочин, що свідчить про стійку антисоціальну направленість його особистості та небажання стати на шлях виправлення, також обвинувачений не працевлаштований, не має законного джерела доходів, за зареєстрованим місцем проживання тривалий час не мешкав,постійного місця проживання не має, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей або інших утриманців не має, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, проте з 2006 року неодноразово був оглянутий лікарем-наркологом, востаннє 22.02.2019, діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання канабіноїдів, алкоголю, синдром належності, 18.11.2003 був оглянутий лікарем-психіатром, діагноз: емоційно-лабільний розлад.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Доводи захисника про необхідність врахування в якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, щире каяття та відшкодування шкоди потерпілому, є безпідставними, оскільки вчинений ОСОБА_5 злочин було розкрито не завдяки його активному сприянню, а завдяки пильності працівників поліції, які під час патрулювання на території Хортицького району м. Запоріжжя виявили ОСОБА_5 та встановили його причетність до крадіжки.

Судом також не встановлено такої обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, як щире каяття. В даному випадку суд зауважує, що щире каяття - це обставина, яка відображає психічний стан особи, яка вчинила злочин і передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, почуття сорому, докорів сумління і готовність нести кримінальну відповідальність.

Між тим, даних про таку оцінку своїх дій обвинуваченим матеріали провадження не містять та в ході судового розгляду таких обставин не встановлено, адже само по собі визнання обвинуваченим обставин кримінального правопорушення автоматично не свідчить про щирий жаль з приводу вчинених дій та їх осуд, які знижують ступінь його небезпечності.

Що стосується посилання на добровільне відшкодування обвинуваченим завданих потерпілому збитків, то суд зазначає, добровільна видача обвинуваченим працівникам поліції викраденого майна не є добровільним відшкодування завданого збитку у розумінні п.2 ч.1 ст.66 КК України, а повернення майна потерпілому стало наслідком активних дій працівників поліції по розкриттю кримінального правопорушення.

Суд також не погоджується з доводами захисту з приводу того, що ОСОБА_5 вчинив злочин внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, оскільки його скрутне матеріальне становище після звільнення з місць позбавлення волі та відсутність постійного житла, на збіг таких обставин не вказує. Обвинувачений є особою працездатного віку, інвалідності не має, дані про те, що він безуспішно намагався знайти роботу та легальне джерело доходу, відшукати постійне житло, не мав можливості проживати за місцем своєї реєстрації, в матеріалах кримінального провадження відсутні, а бажання покращити своє матеріальне становище шляхом вчинення корисливого злочину не може бути прийнято судом як обставина, що пом`якшує покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

З урахуванням всіх обставин справи, відсутності як пом`якшуючих, так і обтяжуючих обставин, а також відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, але на мінімальний строк, що передбачений санкцією ч.4 ст.185 КК України, за якою суд визнав його винуватим.

При цьому суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 неможливо без ізоляції від суспільства і призначене покарання він повинен відбувати реально. Підстав для призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, для звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України або для застосування ст.69 КК України, суд в даному випадку не знаходить.

Доводи сторони захисту про можливість призначення обвинуваченому покарання з іспитовим строком, суд вважає безпідставними, оскільки судом не встановлено жодних обставин як б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, зменшували небезпеку обвинуваченого для суспільства, були б достатніми мотивами для висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, а наявність тієї обставини, що він раніше судимий за вчинення корисливих злочинів вказує, що виправлення засудженого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від реального відбування покарання за встановлених судом обставин не зможе забезпечити реалізацію цілей покарання, зокрема мети попередження вчинення злочинів як з боку обвинуваченого, так і інших осіб, та негативно вплине на сприйняття суспільством необхідності дотримуватися приписів закону та запобігання вчиненню нових злочинів іншими особами.

Цивільний позов потерпілими не заявлявся.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд враховує, що ОСОБА_5 було обрано та неодноразово продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на момент ухвалення даного вироку він утримується під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

З метою забезпечення даного кримінального провадження, на підставі п.2 ч.4 ст.374 КПК України, враховуючи особу обвинуваченого, призначене покарання у вигляді позбавлення волі, для запобігання ухилення від виконання даного вироку та вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне залишити без змін обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання даним вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з дня фактичного затримання, а саме 07.08.2023, зарахувавши строк попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання.

Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання за даною статтеюу вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання за цим вироком ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання - 07.08.2023 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Речові докази: газовий балон червоного кольору, об`ємом 50л., який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити за належністю ОСОБА_6 , мобільний телефонмарки «Redmi 4А», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який переданий на зберігання ОСОБА_5 , залишити за належністю ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1