С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 1-кс/760/7180/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

04 вересня 2023 року в м. Києві

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області, яка полягає у неповерненні майна тимчасово вилученого під час обшуку.

ІІ. Мотивувальна частина

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 , на неповерненнятимчасово вилученого під час обшуку майна у кримінальному провадженні за №0000269 від 27.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.258-3 КК України.

Скаржник вказує, що 21 червня 2023 року слідчим Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 було проведено обшук офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ), за наслідками якого були вилучене належне ОСОБА_4 майно: мобільні телефони та ноутбук.

При цьому, як стверджує Скаржник, ухвалою слідчого судді було надано дозвіл лише на відшукання та вилучення такого майна , проте для подальшого збереження майна у себе слідчий мав би звернутися до слідчого судді з клопотанням про його арешт.

А враховуючи, що ані слідчий, ані прокурор не зверталися до слідчого судді з таким клопотанням вилучене майно, як вважає Скаржник, підлягає поверненню.

У судовому засіданні ОСОБА_4 та також його представник адвокат ОСОБА_3 підтримали скаргу, просили її задовольнити.

Слідчий ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечував, наполягаючи на тому, що дозвіл на вилучення зазначеного у скарзі майна було надано слідчим суддею безпосередньо в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, а тому вилучене майно не має статусу тимчасово вилученого.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України під при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 червня 2023 року надано дозвіл старшому слідчому слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , а також слідчим, які входять до складу слідчої групи у даному кримінальному проваджені №0000269 від 27.07.2022, на проведення обшуку у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ТОВ «Гординського-плаза», , з метою відшукання та вилучення речей та документів, а саме:

- блокнотів, записників та аркуші паперу, на яких може міститися інформація щодо вказаного кримінального правопорушення, щодо заволодіння грошовими коштами в особливо великих розмірах, які знаходяться на банківських рахунках; документи (в тому числі електронні), на яких можуть міститися персональні дані фізичних чи юридичних осіб або містять відомості, які належать до банківської таємниці, координація діяльності мережі «колл-цетрів» що розміщені на території м. Києва; носії інформації (карти-пам`яті, флеш-накопичувачі, жорсткі диски, CD-DVD диски), на яких може міститися інформація про мережі «колл-центрів», персональні дані фізичних чи юридичних осіб обготівкування грошових коштів на території м. Києва та тимчасово окупованій території м. Донецьк, а також на території анексованої АР Крим в період часу з 27.07.2022 по дату винесення ухвали; комп`ютерні, мережеві та серверні обладнання (системні блоки, ноутбуки, планшети, серверне), в т.ч. електронне та поштове листування на яких може міститися інформація щодо обготівкування грошових коштів на території м. Києва та тимчасово окупованій території м. Донецьк, а також на території анексованої АР Крим в період часу з 07.11.2022 по дату винесення ухвали; мобільні телефони, які використовуються для зв`язку та передачі інформації між учасниками вчинення злочину та на яких може міститися інформація щодо обготівкування грошових коштів на території м. Києва та тимчасово окупованій території м. Донецьк, а також на території анексованої АР Крим в період часу з 07.11.2022 по дату винесення ухвали.

З копії протоколу обшуку від 21.06.2023 вбачається, що під час обшуку були вилучені системні блоки (9 штук), ноутбук марки «Асус» та 5 мобільних телефонів.

Системне тлумачення норм Кримінально-процесуального кодексу свідчить про те, що будь-яке майно, незалежно від того, чи зазначене воно в ухвалі про надання дозволу на обшук, чи не зазначене, фактично набуває статусу тимчасово вилученого, і для подальшого його утримання органом досудового розслідування необхідне звернення до слідчого судді з клопотанням про його арешт.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Таким чином, за своєю суттю будь-яке майно, на відшукання якого слідчим суддею може бути наданий дозвіл на проведення обшуку, відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України.

Згідно з приписом ч. 2 ст. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. При цьому тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

За змістом ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене, в таких випадках: якщо прокурор визнав вилучення майна безпідставним; якщо слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на таке майно; якщо слідчий не звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у встановлений ч. 5 ст. 171 цього Кодексу строк (48 годин після вилучення майна); якщо слідчий суддя не постановив ухвалу про арешт майна протягом сімдесяти двох годин з дня надходження до суду клопотання (ч. 6 ст. 173 КПК України).

Згідно зі ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166 (вилучення речей на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів), 170-174 (арешту майна) цього Кодексу.

Таким чином, вилучення майна на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку не є підставою для його збереження у себе органом досудового розслідування. Такою підставою вданому випадку може бути лише ухвала слідчого судді про накладення на це майно арешту.

Водночас, вирішуючи питання про можливість задоволення скарги, поданої в інтересах ОСОБА_4 , про повернення йому вилученого майна, суд враховує наступне.

У п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, володільцем тимчасово вилученого майна.

Таким чином, подаючи скаргу ОСОБА_4 мав надати суду докази у підтвердження того, що саме він є володільцем (власником) тимчасово вилученого майна (ноутбука та мобільних телефонів).

Натомість, Скаржником не надано будь-яких доказів у підтвердження належності йому на праві власності вказаного майна, або перебування цього майна у його законному володіння. В даному випадку суд звертає увагу на те, що саме по собі перебування в приміщенні, в якому проводився обшук, не свідчить про наявність у нього прав володільця тимчасово вилученого майна. Так, приміщення в якому проведений обшук належить на праві власності ТОВ «Городинського-Плаза». Будь-яких доказів у підтвердження того, що це приміщення винаймається ОСОБА_4 на підставі договору оренди слідчому судді не надано. Відтак, обсяг наявних у справі доказів не дає підстав для висновку про те, що у зв`язку з неповерненням органом досудового розслідування майна вилученого під час обшуку 21.06.2023 порушуються законні права та інтереси ОСОБА_4 .

Тому у задоволенні скарги слід відмовити.

ІІІ. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 168, 170, 171, 303 КПК України, слідчий суддя ухвалив:

1.У задоволення скарги відмовити.

2.Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: