Провадження № 1-кс/761/8201/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000914 від 09.09.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000914 від 09.09.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що ГСУ СБ України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000914 від 09.09.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи фізичною особою підприємцем (код РНОКПП НОМЕР_1 ) з 16.05.2016 по теперішній час здійснює експорт «гранітного каменю та вироби з нього» з України до рф за наступних обставин.

З метою експорту «гранітного каменю та вироби з нього» ОСОБА_4 використовує так звану «схему» так званого «перерваного транзиту», тобто здійснення поставки, у супереч забороні, на адресу резидентів держави-агресора з використанням підприємства-прокладки, метою використання якого є документальне приховання фактичного отримувача товару.

Так, ОСОБА_4 , будучи фізичною особою підприємцем, виконуючи адміністративно-розпорядчі функції, маючи на меті завдання шкоди інтересам України, усвідомлюючи наявність законодавчих обмежень на будь-яку співпрацю із суб`єктами господарювання держави агресора та підконтрольними їй компаніями, а у разі здійснення такої взаємодії можливість нести передбачену законом відповідальність, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у тому числі щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів рф, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України та проведення у зв`язку з цим з боку рф підривної діяльності проти України, не відмовився від співпраці з суб`єктами господарювання держави агресора та підконтрольними їй компаніями, задля подальшого постачання продукції «гранітного каменю та виробів з нього» в адресу підприємств, установ та організацій держави-агресора, залучивши до вказаної діяльності свою дружину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , з метою приховання дій, спрямованих на надання допомоги рф, прийняли рішення добровільно передавати «гранітній камінь та вироби з нього» представникам рф, для цього 10.01.2023 на території Республіки Польща зареєстрували компанію «GRANITYUKRAINY Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia».

Відповідно до займаних посад ОСОБА_4 займає посаду президент правління та має 50 % акцій компанії загальною вартістю 2500,00 злотих, ОСОБА_7 займає посаду член правління та має 50 % акцій компанії загальною вартістю 2500,00 злотих.

В подальшому, ОСОБА_4 , з метою подальшого впровадження експорту «гранітного каменю та вироби з нього» з України до рф залучив фізичних осіб-підприємців.

В подальшому, ОСОБА_4 повідомив до відома посадовим особам ТОВ «КЛМ Гранресурс» () та фізичним особам-підприємцям «схему» так званого «перерваного транзиту»: документальне приховання фактичного та кінцевого отримувача товару «гранітного каменю та вироби з нього», тобто здійснення поставки, у супереч забороні, продукції ТОВ «КЛМ Гранресурс» та інших суб`єктів господарювання від імені фізичних осіб-підприємців, на адресу резидентів держави-агресора через компанію «GRANITYUKRAINY Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia».

ОСОБА_4 способом, описаним вище довів до відома фізичних осіб-підприємців, що продукція ТОВ «КЛМ Гранресурс» доставлятиметься з митної території України, через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуськ», на митну територію Республіки Польщі, із використанням вантажного автотранспорту, який належить компаніям-перевізникам України. В подальшому повідомив, що «гранітний камінь та вироби з нього» будуть перевантажуватись в залізничний та вантажний (автомобільний) транспорт і транспортуватиметься з митної території Республіки Польща, через пункт пропуску «Брест-Тересполь», до м. Мінськ Республіки Білорусь, звідки продукція ТОВ «КЛМ Гранресурс» та інших суб`єктів господарювання перевантажуватиметься у вантажний (автомобільний) транспорт і доставляється в адресу замовників на території рф, тимчасово окупованих територій Донецької та Луганської областей, Автономної Республіки Крим.

Також, ОСОБА_4 довів до відома фізичних осіб-підприємців, що вказівки з поставки гранітного каменю та виробів з нього, видобутого ТОВ «КЛМ Гранресурс» та іншими суб`єктами господарювання на адресу резидентів держави-агресора, будуть надаватись ОСОБА_4 засобами багатоплатформеного зашифрованого месенджера «Telegram».

В подальшому, фізичні особи-підприємці погодились на пропозицію ОСОБА_4 брати участь у незаконному експорті «гранітного каменю та вироби з нього» з України до рф.

Встановлено, що на виконання протиправного плану ОСОБА_4 фізичні особи-підприємці в період часу з 08.03.2023 по 06.11.2023 на підставі укладених договорів в адресу «GRANITYUKRAINY Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia» експортували вироби поліровані з габро, родовище Кам`янобрідське Північне, вироби поліровані з граніту, родовище Токівське, вироби поліровані з граніту, родовище Лизниківське, вироби з каменю шліфовані, поліровані з габро Букінського родовища, вироби з каменю поліровані, точені з граніту, родовища Маславського.

За результатом дій ОСОБА_4 , фізичних осіб-підприємців, посадовими особами ТОВ «КЛМ Гранресурс» та іншими суб`єктами господарювання у період часу з 08.03.2023 по 06.11.2023 з України до рф та тимчасово окупованої території Донецької та Луганської областей, а також до Автономної республіки Крим було експортовано вироби поліровані з габро, родовище Кам`янобрідське Північне, вироби поліровані з граніту, родовище Токівське, вироби поліровані з граніту, родовище Лизниківське, вироби з каменю шліфовані, поліровані з габро Букінського родовища, вироби з каменю поліровані, точені з граніту, родовища Маславського, а саме:

- на територію рф, в адресу АТ «Росгеологія» (код ОДРН рф 040, юридична адреса: 117246, рф, м. москва, вул. Херсонська, буд. 43, корп. 3).

АТ «Росгеологія» є державною компанією рф (доля держави в якій перевищує 25%), що забезпечує високу доходну частину бюджету рф, чим підтримує дії, спрямовані на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, зміни кордонів території або державного кордону України, зазіхання на територіальну цілісність та недоторканність України, чим підриває демократичні процеси та інституції в Україні, загрожує її миру, стабільності, безпеці, суверенітету та незалежності.

- на територію рф, в адресу індивідуального підприємця ОСОБА_8 , ІПН рф НОМЕР_2 , індивідуального підприємця ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН рф НОМЕР_3 , є членом партії президента рф «единая россия», індивідуального підприємця ОСОБА_10 , ІПН рф НОМЕР_4 , індивідуального підприємця ОСОБА_11 , ІПН рф НОМЕР_5 .

- на тимчасово окуповану територію Донецької області та АР Крим, в адресу індивідуального підприємця ОСОБА_12 , ІПН рф НОМЕР_6 , яка використовує поставлений граніт для створення меморіальних споруд на тимчасово окуповані території Донецької області для військовослужбовців рф.

- на тимчасово окуповану територію Донецької області, в адресу індивідуального підприємця ОСОБА_13 , ІПН рф НОМЕР_7 , індивідуального підприємця ОСОБА_14 , ІПН рф НОМЕР_8 , індивідуального підприємця ОСОБА_15 , ІПН рф НОМЕР_9 , індивідуального підприємця ОСОБА_16 , ІПН рф НОМЕР_10 ;

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , фізичні особи-підприємці, посадові особи ТОВ «КЛМ Гранресурс» та інші суб`єкти господарювання, діючи спільно, знаючи про факт відкритої збройної агресії рф проти України, забезпечили добровільний збір, підготовку та передачу гранітного каменю та виробів з нього представникам держави-агресора.

28.03.2024 у зв`язку із невідкладним випадком, з метою врятування (збереження) майна, окремих речей, предметів та документів, у вказаному кримінальному провадженні слідчим в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_17 , на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, проведено обшук за місцем знаходження закладу «Do Zari», за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено у громадянина України ОСОБА_5 : мобільний телефон марки «Samsung», model: НОМЕР_11 , imei: НОМЕР_12 , imei: НОМЕР_13 .

28.03.2024 вищевказаний предмет визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000914 від 09.09.2023, як такий, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, в зв`язку з чим прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з відповідним клопотанням.

Прокурор, про дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, при цьому звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність.

Власник вилученого майна в судове засідання не з`явився, при цьому слідчим ГСУ СБ України ОСОБА_18 надано відомості про те, що ним було повідомлено володільця вилученого майна про розгляд клопотання про арешт майна.

Неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, додатково долучені документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ГСУ СБ України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000914 від 09.09.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

28.03.2024 у зв`язку із невідкладним випадком, з метою врятування (збереження) майна, окремих речей, предметів та документів, у вказаному кримінальному провадженні слідчим в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_17 , на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено у ОСОБА_5 : мобільний телефон марки «Samsung», model: НОМЕР_11 , imei: НОМЕР_12 , imei: НОМЕР_13 .

28.03.2024 слідчим було винесено постанову про визнання зазначеного майна, вилученого в ході проведення обшуку речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000914 від 09.09.2023.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.04.2024, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, надано дозвіл на проведення обшуку за місцем розташування «Do Zari», за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за ознаками вчинення якого розслідується кримінальне провадження та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що вилучене майно в ході проведення обшуку цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, з метою забезпечення його збереження, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

При цьому, слідчий суддя не знаходить у висновках прокуратури при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000914 від 09.09.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку за місцем знаходження закладу «Do Zari», за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на мобільний телефон марки «Samsung», model: НОМЕР_11 , imei: НОМЕР_12 , imei: НОМЕР_13 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя