Справа № 296/5723/24
УХВАЛА

Іменем України

21 червня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження №0000473 від 16.06.2024 про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотаннями в обґрунтування якого зазначив, що 16.06.2024 близько 14 год. 40 хв. на 193км + 700м автодороги «Київ Чоп», поблизу с. Андріївка Курненської ТГ Житомирського району Житомирської області, водій автомобіля марки «MITSUBISHI L 200» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 , рухаючись зі сторони м. Звягель в напрямку м. Житомир, не дотримався безпечної швидкості руху, виїхав за межі проїзної частини праворуч, з`їхав у правий кювет, де автомобіль перекинувся.

Внаслідок даної події водій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження з якими був доставлений до КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» ЖОР, а пасажир ОСОБА_6 з тілесними ушкодженнями був доставлений до КНП «Лікарня» Пулинської селищної ради.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчим проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого зафіксовано слідову інформацію, яка має значення для подальшого розслідування. Крім того в ході проведення огляду місця події було оглянуто автомобіль «MITSUBISHI L 200» р/н НОМЕР_1 , на якому було виявлено механічні пошкодження, утворені в результаті дорожньо-транспортної пригоди .

Після проведення огляду місця ДТП, вищевказаний транспортний засіб доставлено на територію майданчику тимчасово утриманих транспортних засобів ГУНП в Житомирській області.

Постановою слідчого від 17 червня 2024 року вилучений автомобіль «MITSUBISHI L 200» р/н НОМЕР_1 визнано речовим доказом та поміщено на територію майданчику тимчасово утриманих транспортних засобів ГУНП в Житомирській області (вул. Слобідська, 35, м. Житомир).

Слідчим подано заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Клопотання підтримує та просить задовольнити.

Власник майна подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Не заперечує щодо задоволення клопотання.

Дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, суд приходить до наступних висновків.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його пошкодження, знищення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до санкції ч. 4 ст. 189 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Ч. 10 ст. 170 КПК України: арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Виходячи з змісту вимог ч. 3ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст. 26 КПК України).

З огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення дієвості досудового розслідування, запобігання можливості приховування та зникнення майна та насамперед збереження речового доказу для можливості проведення експертизи , а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для задоволення клопотання.

Керуючись статтями 98, 170-172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «MITSUBISHI L 200» р/н НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 17.04.2024, належить ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_3 , та позбавити власника або будь-яких осіб права на відчуження, розпорядження та/або користування вказаним транспортним засобом.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання, про скасування арешту повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядатиметься слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1