СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/6727/22
пр. № 1-кп/759/312/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2022 за № 0001227, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який здобув середню освіту, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 25.11.2021 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_6 ,

обвинувачений - ОСОБА_5

захисник - ОСОБА_7 ,

інші учасники провадження:

потерпіла - ОСОБА_8 ,

представник потерпілої - ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , не маючи офіційного місця роботи та інших джерел доходів, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, усвідомлюючи, що в країні введено воєнний стан, будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив умисне кримінальне правопорушення, за таких обставин.

Так, ОСОБА_5 26.05.2022 у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за місцем свого проживання, у квартирі АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_8 , поєднане із проникненням до приміщення квартири АДРЕСА_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, завідомо знаючи, що в розпорядженні його матері ОСОБА_10 перебувають ключі від квартири АДРЕСА_4 , які були ввірені останній потерпілою ОСОБА_8 на час воєнного стану, та користуючись тим, що мати, ОСОБА_10 не спостерігає за його діями, взяв у коридорі ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 та поклав їх до своєї кишені, після чого з помешкання пішов. Продовжуючи свої протиправні дії, направленні на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення до приміщення квартири, усвідомлюючи, що в країні введено воєнний стан, ОСОБА_5 26.05.2022 у невстановлений досудовим розслідування час, підійшов до квартири АДРЕСА_4 та, скористався тим, що в даній квартирі тимчасово ніхто не проживав, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно та використовуючи вищевказані викрадені ключі, проник до приміщення квартири АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_8 . Знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 оглянув приміщення квартири та з метою обернення на свою користь та особистого збагачення взяв зі столу у кімнаті майно, яке належить потерпілій ОСОБА_8 , а саме: вигнутий ігровий монітор чорного кольору марки «Xiomi Mi Curved Gaming Monitor 34», с/н: НОМЕР_1 , вартістю 12 846 грн 00 к. У подальшому, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, разом з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 12 846 грн 00 к. Після викрадення монітору ОСОБА_5 зачинив вхідні двері квартири АДРЕСА_4 , а ключі повернув на місце.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав та показав, що він проживає у квартирі АДРЕСА_3 . Сусіди з квартири АДРЕСА_4 залишили ключі його матері, щоб вона доглядала за нею, при передачі ключів він був присутній. У квартирі проживали квартиранти. 26.05.2022 батька вдома не було, не було грошових коштів, він взяв ключі від квартири АДРЕСА_4 , які висіли у коридорі при вході, пішов до неї та взяв монітор. Ключі після цього повернув на місце. Після цього, він з монітором вийшов на вулицю та зустрів знайому ОСОБА_11 . Оскільки він нема документів, то попросив ОСОБА_11 на її документи закласти монітор у ломбард, на що вона погодилася. Також він сказав ОСОБА_11 , що монітор належить йому. Вони пішли до ломбарду та ОСОБА_11 на свої документи заклала монітор, який оцінили у 12000 грн, цього дня він взяв 1000 грн. Через день він з ОСОБА_11 пішли до ломбарду і він взяв ще 2000 грн, на наступний день ще 2000 грн. Він хотів викупити монітор, тому гроші брав частинами. Через деякий час потерпіла виявила відсутність монітору і він попросив батька ОСОБА_12 допомогти викупити монітор. Він разом з батьком та ОСОБА_11 пішли до ломбарду і батько викупив монітор, який він разом з батьком відвіз до поліції. Він хотів відшкодувати шкоду потерпілій, але вона відмовляється.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, також підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні потерпілої та свідків.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 показала, що обвинуваченого ОСОБА_5 знає, оскільки він є її сусідом. ОСОБА_5 проживає у квартирі АДРЕСА_3 , а її квартира АДРЕСА_4 . У даній квартирі з 15.03.2022 до 26.05.2022 ніхто не проживав, вона проживала у свого брата на АДРЕСА_5 . 02.06.2022 їй подзвонила мати та сказала, що їх пограбували. Мати приїхала до квартири, бо їй подзвонила мати ОСОБА_5 - ОСОБА_14 , яка доглядала за її квартирою і мала від неї ключі, та запитала чи ніхто не забирав речей з квартири. Ключі від квартири ОСОБА_14 передав ОСОБА_16 , друг її брата, який проживав там пів року. Вона разом з братом приїхали до квартири 02.06.2022 та намагалися домовитися з ОСОБА_14 , але вона сказала, що не знає хто викрав монітор. Поліцію вони викликали приблизно о 18 год. 00 хв. цього ж дня. З квартири був викрадений монітор, який вона купувала у 2021 році. Працівники поліції приїхали провели слідчі дії, вилучили частину замка, відбитки пальців, також показали на телефоні фото чоловіка і вона впізнала ОСОБА_5 . Шкода їй не відшкодована. Монітор знаходиться у поліції, його туди приніс ОСОБА_5 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що він працював у ломбарді «ІНФОРМАЦІЯ_2». У відділенні працює дві людини. У ломбард, точну дату він не пам`ятає, принесли монітор ксіомі. Його напарник перевірив товар на належну якість та він оформив документи. Монітор оцінили у 6000-7000 грн. Монітор у ломбард здавала жінка, занести міг чоловік, він не бачив, бо було багато людей, черга. Всю суму грошей жінка не взяла, взяла лише 1000 грн. Через кілька днів жінка приходила ще два рази та брала гроші. Також його напарник казав, що жінка приходила брала гроші.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що він є батьком ОСОБА_5 . З потерпілою ОСОБА_13 до цих подій він знайомий не був. Він був у селі на Житомирщині, коли до нього подзвонила дружина і сказала, що син взяв у сусідів монітор та здав до ломбарду, треба гроші, щоб викупити монітор з ломбарду. Він приїхав до додому і син сказав йому, що він викрав монітор і просив допомогти і викупити з ломбарду. Він разом із сином і ОСОБА_11 , на паспорт якої здавався монітор, пішли до ломбарду та викупили монітор. Після цього, він разом із сином монітор відвезли до поліції.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що з ОСОБА_5 вона знайома зі школи. У 2022 році, точної дати не пам`ятає, вона на вулиці зустріла ОСОБА_5 , який тримав у руках монітор, і попросив її закласти у його ломбард, оскільки він не має документів і йому потрібні гроші. Також ОСОБА_5 сказав, що монітор належить йому, але вона не питала чи є на нього документи. Вона погодилася йому допомогти. Вони пішли до ломбарду «ІНФОРМАЦІЯ_2», що біля Шпалерного ринку в м. Києві. У ломбарді вона підписала документи, монітор був робочий і його оцінили приблизно в 12000 грн. ОСОБА_5 сказав, що йому потрібна 1000 грн. Через день днів ОСОБА_5 попросив її знову сходити до ломбарду, всього до ломбарду вони ходили 4 рази, брали по 2000 грн і більше 2000 грн. ОСОБА_5 грошові кошти не давав їй жодного разу. Всі гроші він забирав собі. Також показала, що вона разом з ОСОБА_5 та його батьком ходили до ломбарду викупляти монітор, заплатили за нього приблизно 7000 грн чи 8000 грн. Гроші давав батько ОСОБА_5 . ОСОБА_5 сказав, що монітор треба повернути потерпілій. Після того, як вони викупили монітор вона віддала ОСОБА_5 чек та пішла по своїх справах, куди поїхали ОСОБА_14 з монітором вона не знає.

Крім того, винуватість ОСОБА_5 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та ретельно перевіреними, та дослідженими в ході судового слідства доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.06.2022, згідно з яким громадянка ОСОБА_8 повідомила про те, що в період часу з 18 год. 00 хв. 21.05.2022 по 13 год. 00 хв. 02.06.2022, невідома особа шляхом підбору ключа проникла до квартири АДРЕСА_6 , звідки таємно викрала монітор «Xiomi Mi Curved Gaming Monitor 34», с/н: НОМЕР_1 (т. 1 а.п. 55, 58-59);

- протоколом огляду місця події від 02.06.2022 з додатками - схемою та ілюстративною таблицею, відповідно до якого об`єктом огляду являється квартира АДРЕСА_7 . При огляді квартири встановлено, що вхід здійснюється через металеві двері з врізаним замком у справному стані, без видимих ушкоджень. У ході огляду було виявлено та вилучено: 1 (один) слід структури матеріалу з коробки з-під комп`ютерної мишки з шафи у кімнаті, який поміщений паперового конверту з відповідним записом, заклеєний та опечатаний; циліндровий механізм замка вхідних дверей та три ключі до нього, які поміщені до спецпакету НПУ ЕХРО № 122493 (т.1 а.п. 60, 61- 63, 64, 65-68);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.06.2022, відповідно до якого свідок ОСОБА_18 у присутності двох понятих впізнав особу на фото під № 3, за сукупністю ознак, а саме рис обличчя, яка 26.05.2022 здавала до ломбарду ігровий монітор. На фото під № 3 розміщено ОСОБА_11 (т. 1 а.п. 71-72, 73);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 14.06.2022 та опис речей документів, відповідно до якого в ломбарді « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_5 , вилучено ігровий вогнутий монітор марки «Xiaomi Mi Curved Gaming Monitor 34», с/н: НОМЕР_1 , копія закладної квитанції А37760745 на ім`я ОСОБА_11 (т. 1 а.п. 74-75, 76-78, 79, 80, 81, 82);

- протоколом огляду предметів від 15.06.2023 з додатком ілюстративною таблицею, який проведено за участі потерпілої ОСОБА_8 та відповідно до якого предметом огляду є монітор марки «Xiaomi Mi Curved Gaming Monitor 34» чорного кольору, серійний номер НОМЕР_2 . Під час огляду потерпіла ОСОБА_8 заявила, що даний монітор належить їй, підтвердивши це наявними у неї документами (т.1 а.п. 83-84, 85-86);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.06.2022 з додатком до нього диском DVD-R, відповідно до якого у присутності понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 за адресою: АДРЕСА_8 , підозрюваний ОСОБА_5 відтворив та розповів про події, які мали місце 26.05.2022 в зазначеній квартирі, а саме: як він рухався по квартирі, в кімнаті побачив монітор, який він від`єднав від живлення та взяв до рук. Після чого виніс монітор з квартири АДРЕСА_4 , закрив двері та повісив ключі на гачок у кв. 25 (т. 1 а.п. 89-93, 95);

Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи вище перелічені докази, як кожний окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність вказаних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а також враховуючи практику ЄСПЛ, суд дійшов до переконання, що в цілому спосіб отримання доказів у даному кримінальному провадженні був справедливим, а відтак, вказані докази суд визнає належними, допустимими, достовірними та кладе їх в основу обвинувального вироку.

Показання потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , узгоджуються з письмовими доказами, які ретельно досліджені та перевірені в ході судового розгляду, та не суперечать один одному.

При цьому, показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що монітор було викуплено у ломбарді ОСОБА_5 та віднесено до Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, суд сприймає критично та не бере їх до уваги, оскільки розцінює такі їх показання як бажання допомогти пом`якшити кримінальну відповідальність обвинуваченому за діяння, яке йому інкримінуються.

Крім того, суд також вважає неспроможними доводи захисника ОСОБА_7 щодо недопустимості як доказу на підтвердження винуватості ОСОБА_5 протокол тимчасового доступу до речей і документів від 14.06.2022, оскільки ОСОБА_5 за допомогою батька ОСОБА_12 викупив з ломбарду монітор та завіз його до Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, про що свідчать записи в Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених, з огляду на таке.

За змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та бути підтверджено фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

При цьому, положення КПК України не містить положення про те, що будь-яке процесуальне порушення, допущене при збиранні доказів, тягне за собою безумовне визнання доказів недопустимими. Натомість передбачено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (ч. 1 ст. 87 КПК України).

У даному випадку, доводи захисника ОСОБА_7 щодо недопустимості протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 14.06.2022, не обґрунтовуються процесуальними порушеннями, допущеними при його збиранні (отриманні), а також захисник не вказує, що такий доказ отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

До того ж слід зазначити, що протокол тимчасового доступу до речей і документів від 14.06.2022 було проведено слідчим у період часу з 11 год. 00 хв. до 11 год. 25 хв., а згідно із записами у Журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених, ОСОБА_5 перебував у Святошинському УП ГУ НП в м. Києві 14.06.2022 у період часу з 09 год. 15 хв. до 10 год. 03 хв. та у період часу з 12 год. 55 хв. до 14 год. 10 хв. (т. 2 а.п. 28-29, 30-31)

Відтак, показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_5 , а також твердження захисника про те, що монітор було викуплено у ломбарді ОСОБА_5 та віднесено до Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, спростовуються вище вказаними доказами, які судом ретельно перевірені та дослідженні.

Таким чином, дослідивши матеріали кримінального провадження в повному обсязі, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_5 26.05.2022 у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись в приміщенні в квартирі АДРЕСА_6 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, а тому його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Суд не бере до уваги таку обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 як щире каяття, на яку посилається сторона захисту, оскільки щире каяття полягає не лише у визнанні своєї винуватості, а у вчиненні певних дій, зокрема, відшкодуванні завданої злочином шкоди або інших діях, які б давали суду можливість пересвідчитись що особа виявляє жаль з приводу вчиненого, засуджує свою поведінку, бажає виправити наслідки скоєного кримінального правопорушення.

Також суд не бере до уваги такі обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та намір добровільно відшкодувати завдану шкоду потерпілій ОСОБА_8 , оскільки як вбачається з показань потерпілої обвинувачений не намагався відшкодувати їй шкоду та самостійно не проявляв такого наміру. Щодо активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, то обвинувачений почав сприяти органам досудового розслідування лише після того, як зрозумів, що його протиправні дії викрито.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є рецидив злочинів.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; відсутність обставин, які пом`якшують його покарання, та наявність обставини, яка обтяжує його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом станом на 18.03.2024 не перебуває, що свідчить про його осудність, має хронічні хвороби, перебуває на замісній терапії, раніше судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , покарання за ч. 4 ст. 185 КК України в межах санкції даної статті, а саме: у виді позбавлення волі, оскільки на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

При цьому, суд не вбачає правових підстав для застосування положень ст. 69 КК України, на які посилається захисник.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Також беручи до уваги те, що вироком Святошинського районного суду міста Києва від 25.11.2021 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України він був звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 1 рік, то суд на підставі ч. 1 ст. 71; ст. 72 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України (т. 1 а.п. 69, 70, 87, 88).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71; ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 25.11.2021, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення - одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) місяці.

Призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази:

- 1 (один) слід структури матеріалу з коробки для ігрової комп`ютерної мишки, циліндровий механізм замка та три ключі до нього, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Святошинського УП ГУ НП в у м. Києві, - знищити;

- вогнутий ігровий монітор марки «Xiomi Mi Curved Gaming Monitor 34», с/н: НОМЕР_1 , який переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Святошинського УП ГУ НП в у м. Києві, - повернути належному власнику (володільцю) ОСОБА_8 ;

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1