Провадження №1-кс/127/8657/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковник юстиції ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000104 від 21.03.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у м. Вінниці, у період з березня по 07 квітня 2024 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими досудовим слідством особами, сприяв в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

24.05.2024 ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні даного злочину на підставі п.2 ч. 1 ст. 208 та п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України (виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати таку особу.)

Того ж дня, слідчим за погодженням із прокурором повідомлено ОСОБА_4 про підозру за ч. 3 ст. 332 КК України сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, надання засобів вчинені за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.05.2024 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави.

27.05.2024 після внесення коштів у вигляді застави ОСОБА_4 був звільнений з під варти.

Також, у ході проведення досудового розслідування було установлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_4 перебуває наступне нерухоме майно:

?Квартира загальною площею 32,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

? земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0060, площею 0,0678 га, за адресою: АДРЕСА_2 .

З метою забезпечення можливості наступної конфіскації майна у кримінальному провадженні 24.05.2024 було подано клопотання на вище назване майно підозрюваного.

За результатами розгляду клопотання ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 29.05.2024 було накладено арешт на нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_4 .

Однак, під час виконання ухвали слідчого судді про арешт майна від 29.05.2024 реєстратором Вінницької міської ради було відмовлено у внесенні відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Установлено, що 28.05.2024 земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0060, площею 0,0678 га, за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору дарування було зареєстровано за громадянкою ОСОБА_5 .

Також 30.05.2024 квартира загальною площею 32,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування було зареєстровано за громадянкою ОСОБА_6 .

Приймаючи до уваги факт обізнаності після повідомлення про підозру ОСОБА_4 про додатковий вид покарання передбачений за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у вигляді конфіскації майна, враховуючи, що правочини з відчуження майна вчинені ним безпосередньо після звільнення з під варти у зв`язку з внесенням застави, а саме відчуження, передбачало передачу нерухомого майна особам з числа родичів підозрюваного ОСОБА_4 , тому сторона обвинувачення вважає, що ці дії носили удаваний характер з метою приховання нерухомого майна від можливої його конфіскації .

З урахуванням вищевикладеного, а також враховуючи те, що санкція ч. 3 ст. 332 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачає конфіскацію майна, є всі підстави для накладення арешту майна з метою забезпечення можливості наступної конфіскації майна у кримінальному провадженні.

Враховуючи особливості вчинення даного кримінального правопорушення: можливість приховання даного майна шляхом його перереєстрації, існують достатні підстави вважати, що вищеназване майно може бути приховано, що, в свою чергу, унеможливить виконання ухвали про його арешт.

Враховуючи викладене, слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги клопотання підтримав.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Частиною 2 ст. 172 КПК України, визначено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ст. 172 КПК України, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000104 від 21.03.2024 за ч. 3 ст. 332 КК України.

За результатами розслідування 24.05.2024 ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні даного злочину на підставі п.2 ч. 1 ст. 208 та п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України та вручено повідомлення про підозру за ч. 3 ст. 332 КК України сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, надання засобів вчинені за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.05.2024 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За вчинення вказаного правопорушення, відповідно до санкції ч. 3 ст. 332 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Отриманими відомостями із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №375308917 від 22.04.2024 та №375308596 від 22.04.2024 встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на момент оголошення підозри був власником квартири загальною площею 32,9 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частки земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0060, площею 0,0678 га, за адресою: АДРЕСА_2 .

24.05.2024 було підготовлено та погоджено прокурором клопотання про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 .

За результатом розгляду клопотання, 29.05.2024 слідчим суддею Вінницького міського суду ОСОБА_7 винесено ухвалу у справі № 127/17734/24, про накладення арешту на майно.

Однак, на момент звернення слідчого до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Вінницької міської ради з метою виконання вимог ухвали від 29.05.2024 встановлено, що ОСОБА_4 перереєстрував належне йому майно на інших осіб.

Зокрема, 28.05.2024 земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0060, площею 0,0678 га, за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору дарування було зареєстровано за громадянкою ОСОБА_5 .

Також 30.05.2024 квартира загальною площею 32,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування було зареєстровано за громадянкою ОСОБА_6 .

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що ОСОБА_4 на момент відчуження майна було відомо, що він є підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000104 від 21.03.2024, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КПК України, яке передбачає покарання, крім іншого конфіскацію майна та вказане у клопотанні майно було перереєстровано на родичів підозрюваного.

Таким чином, встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що ОСОБА_4 здійснив відчуження (можливо фіктивне) належного йому нерухомого майна, з метою ухилення від виконання можливого покарання у вигляді конфіскації майна.

Арешт вказаного у клопотанні майна, необхідно для забезпечення виконання в подальшому, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України покарання у вигляді конфіскації майна.

За таких обставин, з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, вказана земельна ділянка та квартира, які перебували у власності ОСОБА_4 та, незважаючи на наявність ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2024 року про накладення арешту, було ОСОБА_4 відчужено, згідно положень пунктів 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України підлягають арешту.

Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, докази, які наявні в матеріалах клопотання в їх сукупності, а також те, що слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, враховуючи, що санкцією ч. 3 ст. 332 КК України вищевказане майно може бути предметом конфіскації, як виду покарання, враховуючи поведінку підозрюваного, слідчий суддя, з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення цілей та завдань кримінального провадження, з огляду на розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000104 від 21.03.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на майно, яке перебувало у власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 24.05.2024 та наразі перебуває у власності інших осіб, а саме:

?Квартиру загальною площею 32,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (наразі зареєстровано за громадянкою ОСОБА_6 ).

? земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0060, площею 0,0678 га, за адресою: АДРЕСА_2 (наразі зареєстровано за ОСОБА_5 ).

Виконання ухвали про арешт майна доручити старшому слідчому в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковнику юстиції ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя