ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

08 липня 2024 року місто Фастів

Колегія суддів Фастівського міськрайонного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

під час судового розгляду кримінального провадження № 0000661 від 21.11.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки станом на цей час судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні триває. На думку прокурора наразі продовжують існувати раніше встановлені колегією суддів ризики, передбачені п.1 ч.1 ст. 177 КПК України та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ризик переховування ОСОБА_6 від суду обґрунтовується тим, що він, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинені злочини, один з яких за ч. 3 ст. 187 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином та покарання за який становить від 7 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання та неявки на виклики суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Крім того, обвинувачений ОСОБА_11 не має постійного місця роботи та проживання в Україні, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тобто не має стійких соціальних зв`язків, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а тому, на думку прокурора, він з високою імовірністю може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також, наявний реальний ризик вчинення ОСОБА_12 іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст. 177 КПК України). Характер інкримінованого ОСОБА_13 кримінального правопорушення свідчить про суспільну небезпечність обвинуваченого. Даний ризик обґрунтовується також тим, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні декількох злочинів, які посягали на власність, життя і здоров`я потерпілих, громадську безпеку. При цьому, розбійний напад, який інкримінується ОСОБА_10 , було вчинено за попередньою змовою групою осіб. До того ж, відсутність постійної роботи також свідчить про реальний ризик вчинення ним кримінальних правопорушень у сфері власності (крадіжок, грабежів, шахрайств) для підтримання власної життєдіяльності. У зв`язку з викладеним, на думку прокурора, застосування більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179-182 КПК України, вони не позбавяють у повніймірі можливості вільно пересуватися обвинуваченому, вчиняти протиправні дії, впливати на потерпілих та свідків.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 не погоджуючись із клопотанням прокурора, зазначив, що прокурором взагалі не з`ясувався майновий стан обвинуваченого та не розглядається відповідно до змісту клопотання можливість визначення застави у відповідному розмірі згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України. Вважає, що колегія суддів повинна розглянути таку можливість та у разі прийняття відповідного рішення, така застава гарантовано буде внесена, про захисник ОСОБА_8 подав відповідний гарантійний лист. Крім того, вважав, що запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю зможе забезпечити належний контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_6 та забезпечити його явку в судові засідання. Посилання на відсутність місця проживання ОСОБА_6 вважає необґрунтованими, оскільки родичі останнього уклали договір оренди квартири у приватної особи з метою проживання у ній ОСОБА_6 . Також зазначив, що у разі прийняття рішення про застосування щодо до нього домашнього арешту, останній має можливість працевлаштуватися у ТОВ «ЛЕГІОН АГРО-ПРОМ» (), яка здійснює діяльність щодо оптово-роздрібної торгівлі овочами, фруктами на посаду вантажника-експедитора на повний робочий день після звільнення з-під варти, про що захисник подав відповідний лист. Просив врахувати, що ОСОБА_11 вперше притягується до кримінальної відповідальності та немає наміру переховуватись від суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просив задовольнити клопотання прокурора частково та застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю, а також розглянути можливість визначення застави від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Захисник посилався на абстрактність ризиків можливого переховування ОСОБА_6 від суду та ним вчинення іншого кримінального правопорушення, вказаних у клопотанні прокурора, посилаючись на те, що з часом розгляду справи, ступінь вірогідності цих ризиків є значно меншим, а запобігти вказаним ризикам може альтернативний запобіжний захід у виді домашнього арешту за вказаною у договорі оренди квартири чи застава, яку у разі її визначення у 5 ти денний термін можуть внести родичі ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав своїх захисників.

Заслухавши позиції сторін кримінального провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст.. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а згідно ч.3 ст.199 КПК України також і те, що заявлені ризики не зменшилися.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 6 та ч. 8 ст. 176 КПК України. Тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Обвинувачений ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 187 КК України, за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

На даний час судовий розгляд у кримінальному провадженні наближається до завершення, а саме, до судових дебатів.

У ході судового розгляду колегією суддів Фастівського районного суду Київської області щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався ухвалами суду, останній раз згідно з ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2024 на строк 60 днів, а саме до 14.07.2024. При цьому, колегією суддів було встановлено існування ризиків передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що обвинувачений може: переховуватись від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання захисників про можливість застосування альтернативного виду запобіжного заходу у виді домашнього арешту, колегія суддів виходить із наступного.

Так, на користь існування ризику переховування ОСОБА_6 від суду свідчить тяжкість можливого покарання у разі визнання його винним у інкримінованих йому злочинах, тому що, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинені злочини, один з яких за ч. 3 ст. 187 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином та покарання за який становить від 7 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Обвинувачений ОСОБА_11 не має постійного місця проживання в Україні, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тобто не має стійких соціальних зв`язків на території України, відомості захисників про наявність у ОСОБА_6 родичів на території України нічим не підтверджені.

Крім того, ОСОБА_14 є громадянином іншої держави, а саме, Киргизької Республіки, а тому з високою імовірністю може в умовах воєнного стану залишити територію України. Наявність орендованого житла у світлі цих обставин не є обставиною, що істотно зменшує вірогідність можливого уникнення кримінальної відповідальності.

Також в даному разі наявний реальний ризик вчинення ОСОБА_12 іншого кримінального правопорушення (пункт 5 ч.1 ст.177 КПК України).

Характер інкримінованого ОСОБА_10 кримінального правопорушення свідчить про суспільну небезпечність обвинуваченого. Як згадувалось вище, йому інкримінуються злочини проти власність, життя і здоров`я потерпілих, а також громадської безпеки. При цьому, розбійний напад, який інкримінується ОСОБА_10 , було вчинено за попередньою змовою групою осіб. Наявність листа у ТОВ «ЛЕГІОН АГРО-ПРОМ» про можливість взяти його на роботу після звільнення з-під варти не свідчить про відсутність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, встановлені колегією суддів ризики не зменшились та продовжують існувати на даний час.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не вбачає переконливих підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, як просить сторона захисту.

Встановлені колегією обставини, свідчать про неможливість запобігти ризикам, передбаченим ст.. 177 КПК України без продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід задовольнити, відмовивши при цьому у задоволенні клопотання сторони захисту.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 КПК України (наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст. 177) та 178 КПК України ( у т.ч., відсутність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, відсутність відомостей щодо його майнового стану), згідно ч.4 ст. 183 КПК України з огляду на те, ОСОБА_10 інкримінується злочин, вчинений із застосуванням насильства, колегія суддів не вбачає переконливих доказів необхідності визначення застави при продовженні ОСОБА_10 строку тримання під вартою.

Керуючись статтями 177, 182, 183, 193, 194, 369-372 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити, відмовити в задоволені клопотання сторони захисту.

ОСОБА_10 продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 05 вересня 2024 року включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом п`яти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_15

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3