Справа №573/1171/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/365/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння
УХВАЛА

Іменем України

13 травня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 573/1171/22 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 02.02.2023, за яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Степанівка Сумського району Сумської області, мешканець АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_8 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_11 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки ДТП трапилося не з його вини, суд не допитав потерпілого, не з`ясовано чи мав потерпілий право керувати автомобілем, суд відмовив у задоволенні клопотання про допит експерта та призначення додаткової судової автотехнічної експертизи.

Вироком Білопільського районного суду Сумської області від 02.02.2023 ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК, і йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_13 200000 грн моральної шкоди, а також в доход держави 8066,12 грн.

Згідно вироку, 29.12.2021 близько 13:40 ОСОБА_6 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, керував автомобілем ВАЗ-21102 р. н. НОМЕР_1 по автодорозі Р-61 «Суми-Конотоп-Батурин». Знаходячись у смт. Миколаївка Сумського району, між поворотами на вулиці Паркова та Братів Рябоконь у напрямку м. Суми, на прямій ділянці дороги, а саме на мосту через річку Вир, ОСОБА_6 знехтував безпекою дорожнього руху, не обравши безпечної швидкості, не врахувавши дорожньої обстановки, здійснив невірні управлінські дії водія, а саме: застосував гальмування на автодорозі, вкритій однорідним шаром снігу, внаслідок чого допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з автомобілем ВАЗ-2110 р. н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_13 , який рухався в зустрічному напрямку по своїй полосі руху та в результаті ДТП отримав тяжке тілесне ушкодження.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_11 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_8 та представника потерпілого ОСОБА_9 , які заперечили проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК, за обставин, викладених у вироку, відповідають матеріалам кримінального провадження, ґрунтуються на досліджених у суді першої інстанції доказах і є вмотивованими.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про його невинуватість, то вони є безпідставними і задоволенню не підлягають, оскільки на підтвердження визнаного доведеним обвинувачення суд першої інстанції у вироку послався на належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_6 .

Так, розглянувши кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за пред`явленим йому обвинуваченням, суд першої інстанції визнав доведеним та кваліфікував дії останнього як порушення правил безпеки дорожнього руху, яка керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що заподіяло потерпілому тяжке тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав частково та надав показання, згідно яких 29.12.2021 він керував автомобілем ВАЗ-2110 р. н. НОМЕР_1 . У центрі смт Миколаївка перед ним по узбіччю їхав велосипедист, який приблизно в 50 м від нього змінив напрямок руку та виїхав на проїжджу частину, у зв`язку з чим він змушений був застосувати екстрене гальмування, через що машину винесло на зустрічну смугу руху, де сталося ДТП. Перед гальмуванням зустрічних т/з він не бачив.

Незважаючи на позицію сторони захисту, вина ОСОБА_6 повністю підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами:

- протоколом огляду місця ДТП від 29.12.2021, схемою до нього та фототаблицею, з яких вбачається, що місцем ДТП є ділянка автодороги Р61 «Суми - Конотоп - Батурин», у смт Миколаївка Сумського району Сумської області в районі дамби через р. Вир, на якій виявлені автомобілі ВАЗ-2110 р. н. НОМЕР_2 , ВАЗ-21102 р. н. НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями;

- висновком експерта від 16.02.2022 № СЕ-19/119-22/601-ІТ, відповідно якого на момент первинного контакту кут між умовними поздовжніми осями автомобіля ВАЗ-2110 р. н. НОМЕР_1 та автомобіля ВАЗ-2110 р. н. НОМЕР_2 складав близько 160°±5° розгорнутий ліворуч, проти ходу умовної годинникової стрілки, відносно умовної повздовжньої вісі автомобіля ВАЗ-2110 р. н. НОМЕР_1 ;

- висновком експерта від 07.02.2022 № СЕ-19/119-22/309-ІТ, згідно якого на момент експертного огляду автомобіля ВАЗ-21102 р. н. НОМЕР_1 його робоча гальмівна система перебувала в працездатному стані. Ходова частина зазначеного автомобіля має технічні несправності, які визначаються зміщенням передніх коліс, заблокованим станом правого переднього колеса, зміщенням та пошкодженням деталей і елементів передньої підвіски автомобіля, а також пошкодженнями кузову автомобіля з найбільшою концентрацією в передній правій його частині. Рульове керування автомобіля має технічну несправність, яка визначається обмеженням робочого діапазону повертання керованих коліс, що обумовлено зміщенням та пошкодженням деталей підвіски передніх коліс, а також заблокованого правого переднього колеса. Виявлені під час експертного огляду технічні несправності ходової частини та системи рульового керування зазначеного автомобіля носять аварійний характер утворення та характерні для виникнення під час даної ДТП;

- висновком експерта від 11.02.2022 № СЕ-19/119-22/308-ІТ, згідно якого на момент огляду автомобіля ВАЗ-2110 р. н. НОМЕР_2 його система рульового керування перебувала в працездатному стані. Робоча гальмівна система автомобіля має технічні несправності, які визначаються недостатньою кількістю гальмівної рідини в системі гідроприводу та розгерметизацією контуру гальмівної системи, що обумовлено розломом магістрального трубопроводу подачі гальмівної рідини до гальмівного механізму правого заднього колеса автомобіля. Ходова частина автомобіля має технічні несправності, які визначаються відсутністю тиску в шині правого переднього колеса, зміщенням та пошкодженням деталей і елементів підвіски лівого переднього колеса, а також пошкодженням кузова автомобіля з найбільшою концентрацією в передній лівій його частині. Виявлені технічні несправності робочої гальмівної системи автомобіля характерні для виникнення до даної ДТП. Виявлені технічні несправності ходової частини зазначеного автомобіля, окрім відсутності тиску в шині правого переднього колеса, носять аварійний характер утворення та характерні для виникнення під час даної ДТП. Виявлена під час експертного огляду технічна несправність ходової частини автомобіля у вигляді відсутності тиску в шині правого переднього колеса, характерна для виникнення після ДТП;

- висновком експерта від 04.02.2022 № СЕ-19/119-22/603-ІТ, відповідно якого місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на правій смузі руху, по напрямку огляду в бік м. Конотоп, у районі закінчення слідів гальмування L1 і L2, які були зафіксовані під час огляду місця події;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.01.2022, згідно якого станом на 29.12.2021 о 15:50 ОСОБА_6 перебував у стані наркотичного сп`яніння, викликаного метадоном;

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.12.2021 № 570, з якого вбачається, що ОСОБА_6 перебував у стані наркотичного сп`яніння, викликаного метадоном;

- результатом дослідження від 30.12.2021 № 2559-2563, відповідно якого в сечі ОСОБА_6 виявлено метадон;

- висновком експерта від 04.08.2022 № СЕ-19/119-22/7035-ІТ, з якого вбачається, що слідам гальмування, які було зафіксовано під час огляду місця події, відповідає швидкість руху автомобіля ВАЗ-2110 р. н. НОМЕР_2 близько 13,8 км/год. У даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ-2110 р. н. НОМЕР_2 повинен був діяти відповідно вимог п. 12.3 ПДР. Водій зазначеного автомобіля не мав технічної можливості уникнути даної ДТП. У діях водія автомобіля ВАЗ-2110 р. н. НОМЕР_2 вбачаються невідповідності вимогам п. 2.3 «а», 31.1, 31.4, 31.4.1 «в» ПДР, які не знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП. У даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ-2110 р. н. НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно вимог п. 12.1, 12.4 ПДР. Водій зазначеного автомобіля мав технічну можливість уникнути даної ДТП. У діях водія автомобіля ВАЗ-2110 р. н. НОМЕР_1 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.1, 12.4 ПДР, з яких невідповідність вимогам п. 12.1 ПДР, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП;

- висновком експерта від 11.08.2022 № 178, відповідно якого виявлені у ОСОБА_13 тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок струсу тіла при ДТП за механізмом струсу та деформації зсуву, і за ступенем тяжкості оцінюються як тяжкі за рахунок ураження спинного мозку в шийному відділі. Згідно з даними медичної документації вказані тілесні ушкодження могли виникнути 29.12.2021.

Оцінивши всі зібрані докази відповідно ст. 94 КПК з точки зору їх належності, достовірності й допустимості, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції, здійснивши судовий розгляд у межах пред`явленого обвинувачення, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Вирішуючи питання наявності чи відсутності в діях ОСОБА_6 причинного зв`язку з наслідками, що настали, необхідно враховувати, що диспозиція правопорушення, передбаченого ст. 286-1 КК, сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого даною нормою закону України про кримінальну відповідальність, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, яка керувала т/з у момент ДТП. При цьому належить враховувати, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286-1 КК, є правопорушенням із так званим матеріальним складом, і однією із обов`язкових ознак його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені ч. 1, 2, 3, 4 ст. 286-1 КК, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причинному зв`язку.

Об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 КК, включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність), вчинене особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; обстановка; суспільно-небезпечні наслідки (середньої тяжкості тілесне ушкодження, смерть потерпілого або тяжке тілесне ушкодження, загибель кількох осіб); причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності й полягати: 1) у вчиненні дій, заборонених правилами 2) у невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту. Обстановка вчинення кримінального правопорушення характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху. Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 286-1 КК.

Допущені особою, яка керує т/з, порушення ПДР можуть бути умовно поділені на дві групи: а) порушення, які самі собою (без порушення інших правил ПДР) не здатні викликати наслідки, зазначені у ст. 286-1 КК; б) порушення, які самі собою (навіть без будь-яких інших додаткових факторів) містять реальну можливість настання наслідків і тим самим виступають як головна, вирішальна умова, без якої наслідки не настали б і яка з неминучістю викликає (породжує) їх у конкретній ДТП, що мала місце.

Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині вироку порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП, але водночас він повинен чітко зазначати у вироку, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст. 286-1 КК, тобто знаходилися у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли.

Тільки порушення ПДР, які містять у собі реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у кожному конкретному випадку ДТП, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 КК. Тобто склад правопорушення, передбаченого ст. 286-1 КК, утворює не будь-яке недотримання особою, яка керує т/з, вимог ПДР, а лише таке, що безпосередньо призвело до зазначених у цій статті наслідків.

Наведені вище докази підтверджують висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК, оскільки останній, керуючи транспортним засобом у стані наркотичного, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним (п. 12.1ПДР), що призвело до зіткнення з ВАЗ-2110 р. н. НОМЕР_2 та знаходиться в причинному зв`язку із заподіянням потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, тобто виступає безпосередньою причиною їх настання та є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення.

Підлягають врахуванню фактичні обставини кримінального правопорушення, характер і черговість порушень, причинний зв`язок між порушеннями правил безпеки дорожнього руху кожного з учасників ДТП і неподільними суспільно небезпечними наслідками, що настали. Зокрема, водій т/з ВАЗ-2110 р. н. НОМЕР_2 не мав можливості уникнути зіткнення, оскільки величина відстані, що необхідна для зупинки цього автомобіля є більшою за відстань, на якій він знаходився від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки його водію.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого відносно того, що судом першої інстанції не здійснено допит потерпілого, то вони не можуть бути прийнятими до уваги.

Відповідно ч. 1 ст. 325 КПК, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілий повідомлявся про дату, час та місце кожного судового засідання у встановленому законом порядку, але за станом здоров`я він не міг з`явитися до суду, що останній підтвердив і під час апеляційного провадження, надавши відповідний лист.

У той же час, суд першої інстанції, враховуючи думку сторін провадження, вирішив питання проведення судового розгляду без потерпілого, дійшовши обгрунтованого висновку про можливість з`ясування всіх обставин кримінального провадження за його відсутності.

Крім того, підлягаю врахуванню те, що інтереси потерпілого в суді першої інстанції представляв адвокат ОСОБА_9 .

Є необгрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що оскільки потерпілий є особою з інвалідністю по зору, то незрозуміло чи мав він право керувати автомобілем, оскільки з довідки МСЕК і посвідчення водія ОСОБА_13 вбачається, що він дійсно є інвалідом з дитинства по зору ІІІ групи, однак посвідчення водія отримав 28.05.2009, тобто будучи вже особою з інвалідністю. При цьому, право керувати автомобілем підтверджується посвідченням водія, копія якого наявна в матеріалах справи, а не довідками про проходження медичного огляду.

Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для допиту експерта та призначення додаткової судово-автотехнічної експертизи, оскільки висновок експерта від 04.08.2022 № СЕ-19/119-22/7035-ІТ містить вичерпні відповідні на поставлені питання та не потребує додаткового роз`яснення, тому відмова суду не є проявом неповноти судового розгляду, оскільки жодним чином не позначилося на справедливості розгляду кримінального провадження та обставинах, які підлягають доказуванню.

Стаття 6 §3 (d) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає, що «кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення». Разом із тим, відповідно практики ЄСПЛ щодо застосування ст. 6 Конвенції «вимога справедливого судочинства не накладає на суд обов`язку призначати експертизу або інші слідчі заходи лише тому, що сторона цього вимагає. Коли захист наполягає під час розгляду на допиті свідка або отриманні інших доказів, національний суд вправі вирішувати, чи необхідно або розумно прийняти ці докази для розгляду у суді».

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, обставин і фактів, які могли б вплинути на законність, вмотивованість та/чи обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення щодо доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, і які б не були досліджені чи належним чином не оцінені цим судом, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, оскаржене судове рішення є законним, обґрунтованим і належним чином умотивованим, тому вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_6 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, -

постановила:

Вирок Білопільського районного суду Сумської області від 02.02.2023 відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цей вирок - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4