Справа №760/4650/24 1-кп/760/2562/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року Солом`янський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Києві кримінальне провадження №0000183 від 17.01.2024 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Київа, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Так, ОСОБА_4 14.12.2023 року, приблизно о 14 год. 30 хв., перебуваючи у підсобному приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», що знаходиться на першому поверсі ТЦ « Космополіт », за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 6-А , переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, вирішила таємно викрасти чуже майно, що належить ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану.

Так, 14.12.2023 року, приблизно о 14 год. 30 хв., ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, скориставшись відсутністю працівників магазину у підсобному приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», що розташований на першому поверсі ТЦ « Космополіт », за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 6-А , та, маючи вільний доступ до вказаного приміщення, таємно викрала чуже майно, що належить ОСОБА_6 , а саме гроші в сумі 2000 гривень 00 копійок, із особистого рюкзака останньої, який перебував на підлозі вказаного вище приміщення, та які в подальшому помістила у свою сумку чорного кольору.

Після чого, діючи умисно, передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді спричинення майнових збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, утримуючи при собі таємно викрадене чуже майно, що належить ОСОБА_6 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись майном на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 2000 гривень 00 копійок.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_4 10.01.2024 року, приблизно о 17 год. 28 хв., перебуваючи у підсобному приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», що знаходиться на першому поверсі ТЦ « Космополіт », за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 6-А , переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, вирішила повторно таємно викрасти чуже майно, що належить ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану.

Так, 10.01.2024 року, приблизно о 17 год. 28 хв., ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, скориставшись відсутністю працівників магазину у підсобному приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», що розташований на першому поверсі ТЦ « Космополіт », за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 6-А , та, маючи вільний доступ до вказаного приміщення, повторно таємно викрала чуже майно, що належить ОСОБА_7 , а саме гроші в сумі 3500 гривень 00 копійок із особистого рюкзака останньої, який перебував на підлозі вказаного вище приміщення, та які в подальшому помістила у свою кишеню куртки, в яку була одягнена.

Після чого, діючи умисно, передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді спричинення майнових збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, утримуючи при собі повторно таємно викрадене чуже майно, що належить ОСОБА_7 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись майном на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 3500 гривень 00 копійок.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Згідно з ч.3 ст.349 КПК України, оскільки під час судового розгляду судом було встановлено, що встановлені у даному кримінальному провадженні обставини ніким не оспорюються та проти цього не заперечують учасники судового провадження, то було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин.

При цьому, судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищенаведеного суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.

Допитана у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердила вищенаведені обставини, а також вказала, що у грудні 2023 року та у січні 2024 року у підсобному приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований на першому поверсі ТЦ « Космополіт », за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 6-А , викрала гроші в сумі 2000 грн. та 3500 грн. через скрутний матеріальний стан.

Також ОСОБА_4 зазначила, що свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, визнає повністю, шкоду, завдану потерпілим, повністю відшкодувала.

Крім того, у судовому засіданні потерплі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 надали заяви про те, що завдана їм злочинними діями ОСОБА_4 матеріальна шкода повністю відшкодована, претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не мають.

Суд виходить з ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Як передбачено ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Зміст доведеності винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом закріплено, зокрема, в практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якою цей Суд підтверджує, що критерієм, який застосовується при оцінюванні доказів, є доведення «поза розумним сумнівом», що може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справі «Авшар проти Туреччини», «Рудяк проти України»).

Згідно з п.22 постанови Верховного Суду від 04.07.2018 року в справі № 688/788/15-к стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Виходячи з вищенаведеного суд на підставі стандарту доведення поза розумним сумнівом доходить висновку про визнання ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до чч.1-3 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (тяжкий злочин), особу винної, яка є раніше несудимою, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, на обліку у лікаря - психіатра не перебуває.

Виходячи з пп.1, 2, 5 ч.1 ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, судом визнано щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 , добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення нею кримінального правопорушення внаслідок скрутного матеріального становища.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ч.1 ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищенаведеного суд доходить висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, визначена вироком вид та міра покарання є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Водночас, виходячи з вищевикладеного, а також враховуючи відсутність обставин, які обтяжують покарання, відсутність фактично завданої майнової шкоди потерпілим, які не наполягали на реальному відбутті покарання у вигляді позбавлення волі, суд на підставі ст.75 КК України доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та приймає рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись стст.2, 50, 63, 65-67, 185 КК України, стст.2, 4, 5, 100, 349, 368 - 370, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням строком 1 (один) рік, поклавши на неї відповідно до ст.76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази:

- носій СD-R диск із записами з камери відеоспостереження за період часу з 14:20 по 14:50 14.12.2023 року з обставинами вчинення кримінального правопорушення, носій СD-R диск із записами з камери відеоспостереження за період часу з 17:25 по 17:40 10.01.2024 року з обставинами вчинення кримінального правопорушення, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1