Справа № 355/2301/23
Провадження № 1-кп/355/100/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року Баришівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005541 від 27.12.2023 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця СТ «Рогожани», Флорештського району, Республіки Молдова, громадянина України, освіта повна середня, не працюючого, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, проживає: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2024 року до Баришівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатком у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005541 від 27.12.2023 року за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

23 лютого 2024 року обвинувальний акт був прийнятий до провадження Баришівським районним судом Київської області та призначений до підготовчого судового засідання на 26 лютого 2024 року.

У зв`язку з неявкою в судове засідання потерпілої ОСОБА_6 суд, вислухавши думку учасників процесу, ухвалив підготовче судове засідання відкласти на іншу дату для виклику потерпілої.

В судовому засіданні прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком до 60 днів.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ризики, передбачені п. п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на підставі яких ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на даний час продовжують існувати.

Захисник ОСОБА_5 та бвинувачений ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 утримується під вартою з 29 грудня 2023 року. Строк утримання обвинуваченого під вартою закінчується 26 лютого 2024 року.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією статті КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2.знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3.незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4.перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5.вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У рішенні ЄСПЛ в справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд не вбачає таких обставини, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та вважає недоцільним продовжувати строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, суд вважає, прокурором не було надано переконливих доказів на підтвердження ризику ухилення обвинуваченого від суду, можливості впливу на потерпілого та свідків.

Тяжкість інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому суд вважає за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Суд вважає, що вказаний запобіжний захід буде достатнім для запобігання ризику ухилення від суду та можливості вчинення останнім нових злочинів.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Європейський суд з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справі «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року визначив, що тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Частина 3 ст. 202 КПК України передбачає, що у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється з- під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Враховуючи викладене, керуючись статтями ст.ст. 176178, 183, 193-194, 196-197, 314,315,331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 2 місяця, звільнивши його з- під варти негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду.

3) утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Відділення поліції №1 Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області.

Копію ухвали вручити прокурору, потерпілій, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, ухвалу направити начальникові Державної установи «Київський слідчий ізолятор», начальникові відділення поліції №1 Броварського районного управління поліції Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1