Провадження №1-кс/447/1006/24
Справа №447/1892/24
У Х В А Л А

10 липня 2024 р. Слідчий суддя Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про спеціальну конфіскацію речових доказів в дохід держави у кримінальному провадженні № 0000070 від 13.02.2024 за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 299 КК України,-

в с т а н о в и в:

до Миколаївського районного суду Львівської області надійшло клопотання прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про спеціальну конфіскацію речових доказів в дохід держави у кримінальному провадженні № 0000070 від 13.02.2024 за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 299 КК України. В обґрунтування клопотання зазначено наступне. 13.02.2024 до чергової частини відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, надійшло повідомлення від поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадкістюСтрийського районного управління Львівської області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про те, що ним встановлено особу, яка 12.02.2024 близько 15:30 год. застрелила сусідського кота з воздушки і цією особою є громадянин ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, із письмовою заявою звернувся ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 про те, що в період з 09:00 год. до 16:00 год. 12.02.2024 по його котові, рудого кольору здійснено постріл, від якого кіт 12.02.2024 близько 17:30-18:00 помер на подвір`ї, за місцем проживання заявника. Підозрює у вчиненні злочину сусіда ОСОБА_4 .

В ході огляду місця події по АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено тіло кота рудого кольору, яке скеровано для проведення судово-ветеринарної експертизи до Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З.Ґжицького.

13.02.2024 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав працівникам поліції пневматичну гвинтівку чорного кольору з номером на рамі «73» з прицілом 4х32, марки BEEMAN, а також 20 куль до даної гвинтівки, пояснивши, що за допомогою даної гвинтівки та такої кулі, він 12.02.2023 близько 15:30, перебуваючи за місцем проживання вистрілив та поцілив в стегно сусідського кота рудого кольору, оскільки останній постійно шкодив на його подвір`ї.

Вилучену гвинтівку та кулі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та передано на відповідальне зберігання уповноваженій службовій особі відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області.

Згідно Висновку експерта за результатами комісійної судово-ветеринарної експертизи ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07.03.2024 №305-12.04, причиною смерті тварини стали гостра кровотеча та розвиток посгеморагічної анемії, що наступили внаслідок проникаючого травматичного пошкоджения в черевну порожнину, з ураженням кіркової речовини ливої нирки металевою кулею з пневматичної зброї. Виявлене проникаюче травматичне кульове пошкодження черевної стінки та лівої нирки це тяжке тілесне ушкодження. Ушкодження правої передньої передньої кінцівки слід віднести до легкого тілесного ушкодження. У процесі дослідження виявили два зовнішніх травматичні пошкодження,які були завдані металевими кулями з пневматичної зброї. Одне травматичне пошкодження шкіри, підшкірної клітковини, м`язів черевної стінки та кіркової речовини лівої нирки, з локалізацією металевої кулі в масах згорнутої крові в черевній порожнини. В подальшому розвинуласяпостгеморагічна анемія, серцево-судинна недостатність, які призвели до смерті тварини. Друге травматичне пошкодження м`яких тканин правої грудної кінцівки (в ділянці проксимального епіфізу променевої кістки) виявили ще одну металеву кулю з пневматичної зброї, що була оточена регенераційної сполучною тканиною Регенерація тканин в ділянці ураження правої грудної кінцівки вказує на те, що зазначене ушкодження з`явилось раніше до ушкодження, яке спричинило смерть тварини. Виявлені два сліпі травматичні ушкоджения на тілі трупа тварини були прижиттєвими. Між ушкодженням і причиною смерті тварини є прямий причинно-наслідковий зв`язок, а саме проникаюче травматичне кульове ушкодження, яке призвело до ураження органів черевної порожнини, спричинило розвиток внутрішньої гострої кровотечі, постгеморагічну анемію та серцево-судинну недостатність. Внаслідок травматичного кульового ушкодження м`яких тканин правої передньої кінцівки у тварини розвивались больові відчуттями, які супроводжувались кульгавістю протягом певного періоду. Внаслідок другого (смертельного) травматичного кульового ушкодження шкіри, м`язів черевної стінки з подальшим ураження лівої нирки наступила кровотеча з розвитком постгеморагічної анемії, наявні ушкодження супроводжувались больовими відчуттями та спричинили страждання тварини.

Під час проведення експертизи виявлену кулю, яку долучено до матеріалів кримінального провадження.

20.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 299 КК України.

13.05.2024 ОСОБА_4 помер, про що свідчить актовий запис про смерть №68 від 15.05.2024 по виконавчому комітеті Розвадівської сільської ради Стрийського району, Львівської області.

11.06.2024 прокурором Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 прийнято постанову про закриття вказаного кримінального провадження.

Учасники судового розгляду у судове засідання не з`явились, що, згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду даного клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, прийшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі:

1) обвинувального вироку суду;

2) ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

3) ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру;

4) ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру.

У випадках, коли об`єктом спеціальної конфіскації є майно, вилучене з цивільного обороту, вона може бути застосована на підставі:

1) ухвали суду про закриття кримінального провадження з інших підстав, аніж звільнення особи від кримінальної відповідальності;

2) ухвали суду, постановленої в порядку частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням слідчого чи прокурора, якщо кримінальне провадження закривається ними.

Згідно п.5 ч.9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, переходять у власність держави.

У відповідності із правовим висновком Касаційного кримінального суду Верховного Суду, сформованим у постанові від 09.04.2019 (справа №138/2740/16-к, провадження №51-3984км18) та інших позитивних рішень України.

У частинах 6, 9, 10, 11 ст. 100 КПК і в частинах 1 та 5 ст. 96-2 КК законодавець використовує терміни «власник» і «законний володілець» як альтернативні, тому згідно з цими положеннями не вимагається доведення факту обізнаності про злочинне використання майна двох осіб: власника і законного володільця. Також законом не визначено переваги власника перед законним володільцем чи навпаки у питанні застосування спеціальної конфіскації. Закон, у тому числі ч.10 ст.100 КПК, захищає право добросовісного власника або володільця майна від несприятливих наслідків використання його майна третіми особами зі злочинною метою. Такий підхід законодавця відповідає вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції, яка передбачає, серед іншого, що знаходження балансу між суспільним інтересом у попередженні злочинів та захистом прав зацікавлених осіб у таких обставинах означає, що покладання такого тягаря на власника відповідного майна може бути виправданим, лише якщо його інтерес у поверненні йому майна переважується ризиком, що таке повернення полегшить вчинення злочинів і зашкодить боротьбі з організованою злочинністю. Однак перед тим, як визначити справедливий баланс між інтересом особи, котрій належить майно, та інтересом суспільства у боротьбі зі злочинністю, суд, вирішуючи питання про спеціальну конфіскацію, має установити, чиї майнові інтереси постраждають у випадку конфіскації такого майна. Для визначення того, інтереси якої особи, власника чи законного володільця, зачіпає можлива спеціальна конфіскація майна, суду слід виходити із сукупності обставин, установлених судом. Якщо ця сукупність свідчить про те, що особа, хоча й зазначена у певних документах як власник майна, не має дійсного права на таке майно та інтересу в його поверненні, вимога довести факт обізнаності такої особи про злочинне використання майна, з яким вона втратила зв`язок, не відповідає меті захисту права на мирне володіння майном, втіленій, зокрема, в ч.10 ст.100 КПК, але водночас створює нездоланні перешкоди для державних органів у досягненні цілей боротьби зі злочинністю.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Під час воєнного стану може примусово відчужуватися майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, майна державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку (Закон України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» від 17.05.2012 №4765-VI).

Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі відповідно - Перший протокол; Конвенція). Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України).

Право власності (на мирне володіння майном) не є абсолютним. За своєю правовою природою воно потребує регулювання з боку держави, може бути обмежено, а держава вправі вживати певних заходів втручання в право власності, у тому числі й позбавляти осіб власності. При цьому в таких діях держава повинна дотримуватися усталених принципів правомірного втручання, зокрема тих, що напрацьовані ЄСПЛ, через рішення якого відбувається розуміння змісту норм Конвенції, Першого протоколу, їх практичне застосування.

Публічний інтерес, як «визнаний державою та забезпечений правом інтерес соціальної спільності, задоволення якого слугує умовою та гарантією її існування і розвитку», який проявляється в необхідності забезпечення загальних благ, переважає приватний інтерес, який визначається як «інтерес конкретних осіб і соціальних груп, який охороняється державою». Втручання держави у право особи мирно володіти своїм майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «Суспільного інтересу».

Отже, передача речового доказу у кримінальному провадженні, що було предметом кримінального правопорушення, і подальше його використання в інтересах Збройних Сил України і є реалізацією суспільного інтересу.

Тому, за вказаних обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що речовий доказ у кримінальному провадженні №0000070 від 13.02.2024 пневматична гвинтівка чорного кольору №«73» з прицілом 4х32, марки BEEMAN, а також 22 кулі до даної гвинтівки, слід конфіскувати у дохід держави на користь Збройних Сил України, які здійснюють захист територіальної цілісності України та протидіють збройним нападам військовим силам російської федерації у зв`язку із перебування України у стані війни з російською федерацією.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 96-1, 96-2, 100 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні №0000070 від 13.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України - пневматичну гвинтівку чорного кольору №«73» з прицілом 4х32, марки BEEMAN, а також 22 кулі до даної гвинтівки передати у власність держави (на користь Збройних Сил України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1