КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №753/6300/23Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3290/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000415, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

По справі вирішено питання про процесуальні витрати.

За встановлених судом обставин 27 лютого 2023 приблизно о 23.47 год. ОСОБА_9 разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебував у приміщенні камери № 7 ІТТ ГУ НП у м. Києві, за адресою: м. Київ, вул. Ремонтна, 7. В цей момент до приміщення вищевказаної камери зайшов ОСОБА_7 , який підійшов до ліжка, на якому лежав ОСОБА_9 . В ході спілкування між ними виник словесний конфлікт на фоні раптово виниклих неприязних відносин. Під час вказаного конфлікту ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , діючи умисно, кулаком правої руки наніс один цілеспрямований удар в область обличчя зліва ОСОБА_9 , заподіявши ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я у вигляді - наскрізної забійної рани в проекції шкіри середньої третини тіла нижньої щелепи зліва та слизової оболонки лівої щоки.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок суворості.

За доводами захисника, судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання не враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме його щире каяття, а також те, що він раніше не судимий, має середню освіту, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Крім цього, за доводами захисника, судом першої інстанції у вироку жодним чином не обґрунтовано неможливість застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого виду покарання, передбаченого санкцією частин 2 статті 125 КК України.

З наведених підстав просить вирок суду змінити, призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В решті вирок суду просить залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу, потерпілого та його представника, які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, вивчивши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку та додані до нього матеріали, розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.2 ст.382 КПК України.

Встановлені судом фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Разом з цим колегія суддів вважає слушними доводи захисника про те, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного і за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок суворості.

Статтею 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співрозмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.125 КК України, суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст.65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про його особу, а саме те, що він раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведених обставин, суд призначив ОСОБА_7 покарання у виді арешту строком на 3 місяці.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді арешту строком на 3 місяці, хоч і не виходить за межі, встановлені частиною 2 статті 125 КК України, проте за своїм видом є явно несправедливим, через суворість.

Зокрема, призначаючи обвинуваченому покарання, судом першої інстанції в достатній мірі не враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, наявність обставини що пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутність обставин що обтяжують його покарання.

Суд апеляційної інстанції також бере до уваги наявну в матеріалах кримінального провадження побутову характеристику, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується посередньо, скарг та нарікань на його поведінку не надходило (т.1, а.с.131). В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 повідомив, що кається у вчиненому, працевлаштувався та став на шлях виправлення.

Крім цього колегія суддів також враховує, що відповідно до Закону України №3342-IX від 23.08.2023 «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», який набрав чинності 28.03.2024 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України.

Згідно із положеннями зазначеного Закону, абзац другий частини другої статті 125 викладено в такій редакції: "карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до одного року, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк".

Таким чином, Законом України №3342-IX від 23.08.2023 «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» внесено зміни до Кримінального кодексу України, в тому числі до санкції ч.2 ст.125 КК України, яка на даний час за вчинення даного правопорушення не передбачає такого виду покарання, як арешт.

Врахувавши дані обставини, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання по ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 240 годин, яке за своїм видом та розміром буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст.409 КПК України невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є підставою для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

З наведених підстав апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409,413, 418, КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання, змінити.

Призначити ОСОБА_7 покарання по ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 240 годин.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

________________ ________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4