Провадження 1-кп/193/70/24
В И Р О К

іменем України

04 червня 2024 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел.Софіївка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 25.01.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 (фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого: 03.03.2023 Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч.1. ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_3 (фактично проживаючого по АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за нетяжкий умисний злочин, проти життя та здоров`я особи, на шлях виправлення не став та скоїв злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, за наступних обставин. Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.01.2024 року приблизно о 23:40 год., знаходячись разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біля домоволодіння АДРЕСА_5 , де на огородженій території домоволодіння побачив два легкових автомобілі: марки «Москвич» моделі 2141, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 1991 року випуску та темно червоного кольору, який належить згідно свідоцтва про реєстрацію ОСОБА_9 , середня ринкова ціна якого, відповідно до висновку експерта № 516/24 від 28.01.2024 року станом на 24.01.2024 становила 38300 гривні 00 копійок та марки «Москвич» НОМЕР_2 з реєстраційним номером НОМЕР_3 ДП, 1989 року випуску, синього кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_10 , середня ринкова ціна якого, відповідно до висновку експерта № 516/24 від 28.01.2024 року станом на 24.01.2024 становила 46020 гривень 00 копійок, котрі перебувають в користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де в останнього виник раптовий умисел, спрямований на незаконне заволодіння вищезазначеними легковими автомобілями спільно із ОСОБА_7 . Приблизно о 23:50 год. ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортними засобами, а саме легковими автомобілями: марки «Москвич» моделі 2141, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , темно червоного кольору, та марки «Москвич» НОМЕР_2 з реєстраційним номером НОМЕР_3 ДП, 1989 року випуску, синього кольору, котрі перебувають в користуванні у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою подальшої експлуатації транспортних засобів, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, проникли на огороджену територію домоволодіння розташовану за адресою: АДРЕСА_5 , що перебуває в користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де ОСОБА_5 , через незамкнені водійські двері проник до салону легкового автомобіля марки «Москвич» НОМЕР_2 синього кольору з реєстраційним номером НОМЕР_3 ДП, у якому в замку запалення знаходились ключі, за допомогою яких намагався привести в дію двигун автомобіля, а ОСОБА_7 в цей час шляхом розбиття скла водійських дверей проник до салону легкового автомобіля «Москвич» моделі 2141, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , темно червоного кольору, та намагався привести в дію двигун транспортного засобу, без ключів до замка запалення і вирвавши дроти з панелі приборів для поліпшення запуску двигуна, теж намагався привести в роботу двигун автомобіля. Після цього ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 , маючи намір довести свої злочинні дії до завершення, перебуваючи кожен в салонах вказаних автомобілів, були виявлені господарем домоволодіння ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , котрий вийшов з приміщення будинку. Побачивши останніх в свою чергу ОСОБА_4 , почав зупиняти правопорушників, які тим самим не вчинили усіх дій, які вважали необхідними, для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від їх волі, і могли заподіяти матеріального збитку ОСОБА_4 , на вищевказану суму. Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК Українияк незакінчений замах на вчинення злочину направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у інше сховище.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 24.01.2024 року приблизно о 23:40 год., знаходячись разом з товаришем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля домоволодіння АДРЕСА_5 , де на огородженій території домоволодіння помітив, що знаходились два легкових автомобілі: марки «Москвич» моделі 2141, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 1991 року випуску, темно червоного кольору, який належить згідно свідоцтва про реєстрацію ОСОБА_9 , середня ринкова ціна якого, відповідно до висновку експерта № 516/24 від 28.01.2024 року станом на 24.01.2024 становила 38300 гривні 00 копійок та марки «Москвич» НОМЕР_2 з реєстраційним номером НОМЕР_3 ДП, 1989 року випуску, синього кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_10 , середня ринкова ціна якого, відповідно до висновку експерта № 516/24 від 28.01.2024 року станом на 24.01.2024 становила 46020 гривень 00 копійок, котрі перебувають в користуванні у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після чого у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник умисел на сумісне незаконне заволодіння вищезазначеними легковими автомобілями. Потім, приблизно о 23:50 год. ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортними засобами, а саме легковими автомобілями: марки «Москвич» моделі 2141, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , темно червоного кольору, та марки «Москвич» НОМЕР_2 з реєстраційним номером НОМЕР_3 ДП, 1989 року випуску, синього кольору, котрі перебувають в користуванні у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою подальшої експлуатації транспортних засобів, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, проникли на огороджену територію домоволодіння розташовану за адресою: АДРЕСА_5 , що перебуває в користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де ОСОБА_5 , через незамкнені водійські двері, проник до салону легкового автомобіля марки «Москвич» НОМЕР_2 синього кольору з реєстраційним номером НОМЕР_3 ДП, у якому в замку запалення знаходились ключі, за допомогою яких намагався привести в дію двигун автомобіля, а ОСОБА_7 в цей час шляхом розбиття скла водійських дверей проник до салону легкового автомобіля «Москвич» моделі 2141, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , темно червоного кольору, та намагався привести в дію двигун транспортного засобу, без ключів до замка запалення і вирвавши дроти з панелі приборів для поліпшення запуску двигуна, теж намагався привести в роботу двигун автомобіля. Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , маючи намір довести свої злочинні дії до завершення, перебуваючи кожен в салонах вказаних автомобілів, були виявлені господарем домоволодіння ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , котрий вийшов з приміщення будинку. Побачивши останніх в свою чергу ОСОБА_4 , почав зупиняти правопорушників, які тим самим не вчинили усіх дій, які вважали необхідними, для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від їх волі і могли заподіяти матеріального збитку ОСОБА_4 , на вищевказану суму. Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України як незакінчений замах на вчинення злочину направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у інше сховище.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав у повному обсязі. Пояснив, що він разом з двоюрідним братом - обвинуваченим ОСОБА_5 приїхали 24.01.2024 до свого дядька в АДРЕСА_5 де вживали алкогольні напої. Після чого, вони сказали, що пішли додому, а самі вирішили покататися на автомобілях, які належать ОСОБА_4 , про які їм було відомо раніше та якого вони знали. Далі він пояснив, що запропонував вчинити злочин саме він. Також пояснив, що коли вони прийшли до домоволодіння ОСОБА_4 , побачили, що ворота відкриті. Вони зайшли у двір, він пройшов до червоно автомобіля «Москвич», а ОСОБА_5 до синього автомобіля «Москвич». Червоний автомобіль був зачинений і він ліктем вибив скло двері водія. Потім сів в автомобіль і намагався завести його. Також пояснив, що один раз вдарив потерпілого і тримав за шию, намагаючись заспокоїти його. Чи бив потерпілого ОСОБА_5 , не пам`ятає, оскільки був у стані алкогольного сп`яніння. Потім, вони з ОСОБА_5 втекли і сховалися у балці. Приблизно через 10 хвилин їх знайшли та затримали працівники поліції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав у повному обсязі. Пояснив, що 24.01.2024 він разом із братом ОСОБА_7 знаходились у свого дядька в АДРЕСА_5 . Вживали алкогольні напої. ОСОБА_7 запропонував йому піти до ОСОБА_4 , якого він знав раніше та взяти автомобіль покататися. Вночі вони прийшли до домоволодіння ОСОБА_4 та побачили, що у дворі стояли два автомобілі марки «Москвич». Вони зайшли у двір і він сів в синій автомобіль «Москвич», ключ від якого знаходився в замку двері водія. Далі він пояснив, що автомобіль не завівся і в той час вийшов ОСОБА_4 пояснив, що він його не бив. За яких обставин загубив кросівок червоного кольору та свою кепку чорного кольору, пояснити не може. далі вони втекли у балку, де сховалися, але через кілька хвилин їх знайшли працівники поліції.

Незважаючи на визнання своєї вини у вчиненому, винність обвинувачених в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні підтверджується доказами, безпосередньо дослідженими судом в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 24.01.2024 уночі він відпочивав дома за адресою АДРЕСА_5 разом із співмешканкою ОСОБА_11 та чотирма неповнолітніми дітьми. Також пояснив, що він має ваду за станом здоров`я, а саме: поганий слух. Уночі його розбудила ОСОБА_11 та сказала: «Там цигани б`ють машини». Далі він ввімкнув світло у дворі і вийшов з будинку. У дворі стояли два автомобілі «Москвич» червоного та синього кольору, які він купував, ремонтував та реалізовував та які на той час були у його користуванні та застраховані на його ім`я. Коли він вийшов, побачив, що з червоного автомобіля «Москвич» вийшов ОСОБА_7 , а з синього ОСОБА_5 , з якими він був раніше знайомий. Далі пояснив, що він виразився у їхній бік нецензурною лайкою та почав їх виганяти. ОСОБА_7 підійшов до нього та один раз кулаком вдарив його в ліву сторону обличчя та перехватив правою рукою ззаду за шию і почав душити. В цю мить підскочив ОСОБА_5 і ногою наніс 4-5 ударів в обличчя, після чого він упав, ОСОБА_7 продовжував його утримувати, а ОСОБА_5 далі наносив удари ногою в обличчя. Далі він вирвався і сховався в будинку. Співмешканка разом з дітьми зачинилися в будинку і все бачили. Коли його били, співмешканка викликала поліцію. Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 втекли. Судово-медичну експертизу з приводу тілесних ушкоджень не проводив, відмовився. Автомобіль «Москвич» марки 2141 червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 мав розбите скло двері водія, ключа запалення двигуна в автомобілі не було, тому були вирвані дроти, оскільки ОСОБА_7 намагався його завести. Автомобіль «Москвич» НОМЕР_2 синього кольору д.н.з. НОМЕР_3 ДП, 1989 року випуску мав у замку ключ запалення, але палива не було і завести його було не можливо. Матеріальну шкоду йому не відшкодовано. Цивільний позов не заявляє.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона проживає разом з потерпілим ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_5 . 24, місяць не пам`ятає 2024 року, вона уночі встала до дитини і почула, що хтось намагається завести автомобіль, який стоїть у дворі. Вона підійшла до вікна і побачила, що в автомобілі знаходиться людина. Вона розбудила чоловіка і повідомила про це. Чоловік ввімкнув світло у дворі і вийшов. Почав проганяти ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , Коли він вийшов , вони почали його бити, і він втік від них у будинок. Був у крові, йому вибили зуби. Вона викликала поліцію. Також ОСОБА_7 та ОСОБА_5 заставляли ОСОБА_4 завести автомобіль та вимагали гроші.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 24.01.2024 він ніс чергову добову службу у складі СРПП, коли надійшов виклик по АДРЕСА_4 на службовий планшет щодо заволодіння транспортним засобом чи транспортними засобами. Прибувши з напарником на місце події вони побачили, що ворота у двір відкриті, у дворі горить світло, біля синього автомобіля «Москвич» стоїть людина, і за кермом сидить друга людина. Коли патрульний автомобіль під`їхав, у світлі фар було видно, як вони почали тікати, один в чагарник, інший через город. На городі вони об`єдналися і вже не тікали, то вони їх затримали. Спротиву вони не чинили. Коли підійшли до автомобіля, він побачив, що ключ був у замку запалення, горіла панель приладів. Потім вийшла господарка та господар, який був побитий. Осіб вони не встановлювали, не опитували, одразу приїхала слідча група.

Протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 24.01.2024 потерпілого ОСОБА_4 (а.к.п. 9), згідно з яким останній повідомив про обставини події та заподіяння йому шкоди.

Протоколом огляду місця події від 25.01.2024 року, яким оглянуто домоволодіння потерпілого ОСОБА_4 з додаванням фототаблиці за адресою: АДРЕСА_5 (а.к.п.12-28)

Постановою слідчого ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про визнання речовими доказами від 25.01.2024, якою речовими доказами визнано: чоловічий кросівок червоного кольору довжиною приблизно 28 см, запакований до картонної коробки з биркою без номера; змив речовини бурого кольору зовні схожої на кров виявлені та вилучені з поверхні ґрунту вкритого кригою біля автомобіля марки «Москвич» моделі 21412 темно-синього кольору з д/н НОМЕР_4 нанесеного на зонд-тампон, запаковано до паперового конверту НПУ опечатаний биркою № NPP-0113498; з рами автомобіля марки «Москвич» моделі 21412 темно-синього кольору д/н НОМЕР_4 , змив речовини бурого кольору зовні схожої на кров, на зонд-тампоні, запаковано до паперового конверту НПУ опечатаний биркою № NPP-0113497; з ручки дверей водія вищевказаного автомобіля, змив запаковано до паперового конверту НПУ опечатаний биркою № NPP-0113496; з передньої панелі автомобіля сліди папілярних ліній на липкій стрічці, запаковано до паперового конверту НПУ опечатаний биркою № NPP-0113495.На поверхні ґрунту між приміщенням гаражу та сільськогосподарським приміщенням під час огляду виявлено та вилучено кепку чорного кольору, запаковано до картонної коробки з биркою без номера. (а.с.28-30), які передані згідно квитанції « 373 на зберігання до камери схову ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області (а.к.п.48)

Ухвалою слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2024 , якою У рамках кримінального провадження №0000022 від 25.01.2024 накласти арешт з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування на майно, що вилучене 25 січня 2024 року під час проведення огляду території домоволодіння АДРЕСА_5 , де мешкає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме на кепку чорного кольору та чоловічий кросівок червоного кольору довжиною 28 см. (а.к.п. 46-47)

Протоколом слідчого експерименту від 04.03.2024 з відеозаписом, який переглянуто в судовому засіданні, за участі потерпілого ОСОБА_4 , під час якого своїми поясненнями він відтворив обставини скоєння кримінального правопорушення (а.к.п.51-53).

Завою потерпілого ОСОБА_4 про відмову від проходження судово-медичної експертизи (а.к.п.54).

Медичним висновком від 25.01.2024, яким встановлено знаходження затриманого ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння (а.к.п. 69).

Медичним висновком від. 25.01.2024 , яким встановлено знаходження затриманого ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння.(а.к.п.70).

Заявою ОСОБА_5 , який у присутності адвоката ОСОБА_8 ,, будучи підозрюваним відмовився від проведення слідчого експеримента за його участі. (а.к.п.88)

Висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 516/24 від 28.01.2024, згідно з яким ринкова вартість наданого на дослідження автомобіля марки «Москвич», моделі 21412 синього кольору, 1989 року випуску, без урахування фактичного технічного стану становить 46020 грн.; вартість наданого на дослідження автомобіля марки «Москвич», моделі 2141 темно-червоного кольору, 1991 року випуску, без урахування фактичного технічного стану становить 38300 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власникові загалом становить 84320 грн. (а.к.п.107-111).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.02.2024 року за участі підозрюваного ОСОБА_7 , з відеозаписом, який оглянуто в судовому засідання, на якому ОСОБА_7 відтворив події скоєння злочину 24.01.2024 року (а.к.п.114-116)

Копією технічного паспорту автомобіль марки «Москвич» д.н.з. НОМЕР_3 ДП належить ОСОБА_10 та за довіреністю на розпорядження ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (а.к.п.123, 124)

Копією свідоцтва на транспортний засіб на автомобіль марки «Москвич» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 (а.к.п.125)

Оцінюючи докази в сукупності суд визнає їх допустимими, належними, достатніми та достовірними і такими, які об`єктивно і повно доводять вину обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення за ч.3 ст.15 ч.2 ст.289 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України як незакінчений замах на вчинення злочину направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у інше сховище.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України як незакінчений замах на вчинення злочину направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у інше сховище.

При призначенні покарання суд керується наступним.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 ККУкраїни стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченим, всі обставини по справі в їх сукупності, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, вину визнав повністю і визнає ці обставини пом`якшуючими покарання.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України вчинення злочину повторно, вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи вище викладене, суд прийшов до наступних висновків. ОСОБА_5 , будучи судимим, на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний злочин, тобто застосування за попереднім вироком положень ст. 75 КК України до позитивних змін його особистості не призвело і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві. Отже, суд вважає, що виправлення та перевиховання його можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, класифікуються як тяжкий злочини, особу обвинуваченого, який притягався до кримінальної відповідальності, за місцем мешкання характеризується посередньо, тому доцільно обвинуваченому призначити покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна, підстав для застосування ст.ст.75,76 КК України суд не вбачає.

В силу ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 03.03.2023року, відповідно до якого ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та запобіганню вчинення нових злочинів.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 залишити попередній у виді тримання під вартою.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України: вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_7 раніше не судимий, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, має позитивну характеристику з місця проживання. Отже, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, з врахуванням всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення в їх сукупності, перебування обвинуваченого в період з 25.01.2024 під цілодобовим домашнім арештом, суд дійшов до висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому, враховуючи думки прокурора та потерпілого, з урахуванням правових висновків зазначених в постановах ВС (постанова від 07.12.2020, справа № 444/2200/15-к (провадження № 51- 2322кмо18) https://reyestr.court.gov.ua/Review/93438384), які на підставі ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для врахування іншими судами при застосуванні таких норм права, суд прийшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства та відбування призначеного покарання і його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Згідно протоколу затримання , 25.01.2024 о 04-00 год. ОСОБА_5 , затримано в порядку ч. 4 ст. 208 КПК України. (а.к.п. 62). Ухвалою слідчого судді від 26.01.2024 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно протоколу затримання , 25.01.2024 о 04-12 год. ОСОБА_7 , затримано в порядку ч. 4 ст. 208 КПК України. (а.к.п. 67) Ухвалою слідчого судді від 26.01.2024 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. (а.к.п. 103-105), який неодноразово продовжено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.289 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 03.03.2023 року та остаточно визначити покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць без конфіскації майна.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити попередній - у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 25.01.2024 року.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.289 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити попередній - у виді цілодобового домашнього арешту.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У строк відбування покарання зарахувати строк перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під цілодобовим домашнім арештом з 25.01.2024 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, відповідно до положень ч. 7 ст. 72 КК України, три дні цілодобового домашнього арешту відповідає одному дню позбавлення волі.

Речові докази: чоловічий кросівок червоного кольору довжиною приблизно 28 см, запакований до картонної коробки з биркою без номера; кепку чорного кольору, запаковано до картонної коробки з биркою без номера, які передані згідно квитанції № 373 на зберігання до камери схову ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області (а.к.п.48) повернути власнику ОСОБА_5 ; змив речовини бурого кольору зовні схожої на кров виявлені та вилучені з поверхні ґрунту вкритого кригою біля автомобіля марки «Москвич» моделі 21412 темно-синього кольору з д/н НОМЕР_4 нанесеного на зонд-тампон, запакований у паперовий конверт НПУ, опечатаний биркою № NPP-0113498; з рами автомобіля марки Москвич моделі 21412 темно-синього кольору д/н НОМЕР_4 , змив речовини бурого кольору зовні схожої на кров, на зонд-тампоні, запакований у паперовий конверт НПУ, опечатаний биркою № NPP-0113497; з ручки дверей водія вищевказаного автомобіля, змив запакований у паперовий конверт НПУ, опечатаний биркою № NPP-0113496; з передньої панелі автомобіля сліди папілярних ліній на липкій стрічці, запакований у паперовий конверту НПУ, опечатаний биркою № NPP-0113495, які передані згідно квитанції № 373 на зберігання до камери схову ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області (а.к.п.48) - знищити.

Матеріали кримінального провадження №0000022 від 25.01.2024 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у судовій справі №193/405/24 (провадження №1-кп/193/70/24).

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити учасникам провадження.

Суддя: ОСОБА_1