справа № 359/2428/22
провадження № 1-кп/361/654/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000352 від 08.03.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000352 від 08.03.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

07.06.2024 до суду надійшло клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Клопотання обґрунтовано тим, що кримінальне правопорушення, яке інкриміновано обвинуваченому, вчинене з застосуванням насильства, також продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тому єдиним запобіжним заходом, яке що унеможливить настання всіх реалізацію всіх ризиків, є запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник в задоволенні клопотання прокурора просив відмовити та просив суд змінити запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку сторін, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Щодо підстави для розгляду клопотання прокурора одноособово головуючим.

Вказане кримінальне провадження розглядується колегією суддів Броварського міськрайонного суду Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Учасник колегії суддів суддя ОСОБА_7 перебуває у щорічній відпустці, а суддя ОСОБА_6 зайнятий в розгляді іншого кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий (ч. 3 ст. 331 КПК України).

У відповідності до ч. 4 ст. 331 КПК України у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

Питання проведення розгляду одноособово головуючим відбувається на підставі ч. 6 ст. 615 КПК, відповідно до якої: у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Відповідна норма закону надає право суду у випадку не можливості проведення засідання в порядку, передбаченому КПК України, тобто в тому числі повним складом суду, вважати строк тримання під вартою особи продовженим до вирішення такого питання відповідно до встановленого порядку, але не більше ніж на два місяці.

Суд не зміг зібратись колегіальним складом, оскільки деякі учасники колегії перебувають у відпустці та зайняті в розгляді іншого кримінального провадження, у зв`язку з чим, головуючий застосував вищезазначену норму закону, провів аналогію закону з ч. 3 ст. 331 КПК України, та вирішив розглянути клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою у цьому кримінальному провадженні одноособово.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Положенням статті 178 КПК України закріплено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію обвинуваченого; 7) майновий стан обвинуваченого; 8) наявність судимостей у обвинуваченого; 9) дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обрана ОСОБА_4 з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину та даних про його особу.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до двох місяців, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який органами досудового розслідування інкриміновано особливо тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Крім того, стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення.

Характер злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , дає підстави вважати, що по справі існують обґрунтовані ризики щодо негативної поведінки обвинуваченого у суспільстві. Згідно матеріалів справи, ОСОБА_4 не судимий, під страхом отримання реального покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тому обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

На думку суду, застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не зможе унеможливити спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується в умисному вбивстві двох осіб, у суду відсутні підстави для визначення йому розміру застави.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 196-197, 199 , 615 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 05.08.2024 включно та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена в безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_8