Провадження № 1-кп/522/1054/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальні провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001372 від 13.06.2019 року, № 0001605 від 07.07.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка Кілійського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-04.08.2015 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

-28.01.2019 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 190, ст. 70, ст. 72 КК України до 8 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-29.11.2023 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, який не набрав законної сили,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисника ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

12.06.2019 року ОСОБА_6 та невстановлена органом досудового розслідування особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, перебуваючи в денний час на вулиці Пастера в місті Одесі, побачили ОСОБА_14 на шиї якої був одягнутий золотий ланцюжок. В цей час, у ОСОБА_6 та невстановленої органом досудового розслідування особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, виник спільний злочинний намір, направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_14 . Реалізуючи спільний злочинний намір, 12.06.2019 року, приблизно о 12 годині 05 хвилин, ОСОБА_6 та невстановлена органом досудового розслідування особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, пішли за ОСОБА_14 , яка направилась в сторону «Херсонського скверу», розташованого за адресою: місто Одеса, вулиця Пастера, 3. Перебуваючи на території «Херсонського скверу», невстановлена органом досудового розслідування особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, з метою подолання опору потерпілої, умисно нанесла один удар рукою в область голови, від якого ОСОБА_14 впала на землю. Після чого, з метою подолання опору потерпілої, невстановлена органом досудового розслідування особа умисно нанесла один удар ногою в область голови та декілька умисних ударів руками в область тулуба останньої, спричинивши тим самим ОСОБА_14 насильство, яке не є небезпечним для її життя та здоров`я.

В цей час, ОСОБА_6 , реалізуючи спільний злочинний намір, стежив за діями перехожих громадян, попереджаючи невстановлену органом досудового розслідування особу про можливість викриття скоєння грабежу. Після чого, подавивши волю потерпілої до опору, невстановлена органом досудового розслідування особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, реалізуючи спільний злочинний намір, умисно, відкрито та з корисливих мотивів, заволоділа, шляхом ривку, належним ОСОБА_14 золотим ланцюжком, вартістю 11000 гривень, на якому знаходився золотий хрестик, вартістю 2000 гривень.

Відкрито викравши майно ОСОБА_14 в загальному розмірі 13000 гривень, ОСОБА_6 та невстановлена органом досудового розслідування особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, з місця вчинення ними кримінального правопорушення зникли, майном потерпілої розпорядилися на власний розсуд, тим самим спричинили останній матеріальний збиток.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 07.07.2019 року ОСОБА_6 , перебуваючи в денний час біля будинку АДРЕСА_3 , побачив ОСОБА_15 на шиї якої був одягнутий золотий ланцюжок. В цей час, у ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на скоєння нападу на ОСОБА_15 з метою заволодіння золотим ланцюжком останньої. Реалізуючи свій злочинний намір, обравши метою свого злочинного посягання майно, що знаходилось при ОСОБА_15 , 07.07.2019 року, приблизно о 13 годині 40 хвилин, ОСОБА_6 увійшов разом з ОСОБА_15 до приміщення парадної будинку АДРЕСА_3 . Знаходячись у приміщенні парадної вказаного будинку, ОСОБА_6 , з метою подолання опору потерпілої, умисно наніс декілька ударів руками в область обличчя ОСОБА_15 , від яких остання впала на підлогу.

У ОСОБА_15 виявлено тілесні ушкодження: переломи передньої, зовнішньої та задньо-зовнішньої стінок лівої верхньо-щелепної пазухи; перелом кісток носу зі зміщенням кісткових уламків; синець лівої половини обличчя; дві забійні рани слизової оболонки нижньої губи; закритий внутрішньо-суглобовий перелом ліктьового виростку правої ліктьової кістки зі зміщенням кісткових уламків. Зазначені ушкодження, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Подавивши волю потерпілої до опору, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, умисно, відкрито та з корисливих мотивів, заволодів належним ОСОБА_15 золотим ланцюжком, вартістю 10000 гривень. Заволодівши шляхом нападу майном ОСОБА_15 в розмірі 10000 гривень, ОСОБА_6 з місця вчинення ним кримінального правопорушення втік, майном потерпілої розпорядилися на власний розсуд, тим самим спричинив останній матеріальний збиток.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений провину в інкримінованих йому злочинах, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, визнав повністю та підтвердивши обставини вказані в обвинувальних актах. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальних актах, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого у скоєнні вказаних злочинів повністю доведена.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_6 у вчиненні ним злочинів, та кваліфікує його дії, за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб, за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

На підставі викладеного, при наявності вказаних обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що його виправлення можливо лише в умовах ізоляції від суспільства на певний строк.

Судом не враховується вирок Київського районного суду м. Одеси від 29.11.2023 року, оскільки він не набрав законної сили.

Процесуальні витрати та цивільний позов по справі не заявлені.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України, у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 187 КК України, у виді 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання термін тримання під вартою з 12.12.2023 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази: ДВД-диск; СД-диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

04.07.24