Справа № 274/4230/24
Провадження №1-кп/0274/669/24
ВИРОК
Іменем України
21.05.2024 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щорсівка Коростенського району Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України,
в с т а н о в и в:
Вивчивши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено, що клопотання учасників кримінального провадження про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.
Так, обвинуваченому ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
У відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд вважає за можливе розглядати обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 будучи особою, яка згідно ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, ухилився від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відповідним керівником ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисто військовозобов`язаному, ОСОБА_3 11.04.2024 вручено попередження про його ухилення від військового обліку військовозобов`язаних, а також те, що в його діях вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України в частині, що стосується ухилення від військового обліку.
Також, ОСОБА_3 попереджено про те, що у разі неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 у термін до 12.04.2024 для взяття на військовий облік військовозобов`язаних та отримання військово-облікових документів, ІНФОРМАЦІЯ_4 буде звертатись до слідчих органів досудового розслідування.
ОСОБА_3 особисто ознайомився із змістом даного попередження від11.04.2024 про необхідність прибуття 12.04.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 та поставив свій підпис про ознайомлення.
Незважаючи на свою обізнаність в обов`язку громадянина України проходити службу в лавах Збройних сил України, ОСОБА_3 діючи умисно, всупереч вимог ст. 65 Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, будучи особисто ознайомленим про кримінальну відповідальність за ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, та належним чином повідомленим про час та місце прибуття за викликом, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, реалізуючи протиправний умисел, спрямований на ухилення від військового обліку, без поважних на те причин не прибув 12.04.2024, та в подальшому до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про причини своєї неявки не повідомив.
Тим самим, ОСОБА_3 ухилився від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Своїми умисними діями, які виразились в ухиленні військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 337 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно зі ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить у тому числі принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з указаної мети, принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності, ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, даних про винну особу, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, не має утриманців, за місцем проживання характеризується негативно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, приймаючи до уваги те, що покарання повинно призначатись згідно принципу індивідуалізації, та має на меті не лише кару, а й виправлення обвинуваченої, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції частини статті закону, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.
Призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та відповідатиме цілям покарання.
У випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин застосовується призначення покарання за сукупністю вироків. У цьому разі суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань у порядку ч. 1 ст. 71 КК Уукраїни остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.
Процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 381, 382, КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнати виним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, та призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини справи.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1