Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/204/24
Провадження № 1-кп/391/71/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" травня 2024 р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

її захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у селищі Компаніївка обвинувальний акт по кримінальному провадженню у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вишнівка, Кропивницького району, Кіровоградської області, громадянки України, маючої загальну середню освіту, заміжньої, офіційно не працевлаштованої, маючої на утримані неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 18-1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" та абзацу 1 пункту 33 постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації іхтів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Згідно частини 4 статті 18-1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям дітьми" та абзацу 4 пункту 33 постанови Кабінету Міністрів України від 27 г; дня 2001 року №1751 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми" жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. При реєстрації цією жінкою шлюбу з особою, від якої вона має дітей, допомога на дітей, народжених від цієї особи, не призначається.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом.

В порушення вищевказаних вимог законодавства, на початку травня 2010 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, у Березня (теперішнє прізвище ОСОБА_5 (надалі ОСОБА_5 ) виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме отримання шахрайським шляхом соціальної допомоги на Березня (теперішнє прізвище ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (надалі ОСОБА_7 ).

Реалізуючи вказаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що з 2010 року проживає однією сім`єю із ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , без реєстрації шлюбу, 11.05.2010 ОСОБА_5 звернулася за місцем свого проживання до управління праці та соціального захисту населення Компаніївської РДА, яке в подальшому перейшло до складу Управління соціального захисту населення Кропивницької районної державної адміністрації , юридична адреса: 28400, Кропивницький район, смт. Компаніївка, вулиця Шевченка, будинок 81 , з метою отримання соціальної допомоги одиноким матерям, у формі щомісячної грошової допомоги на ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей же день, працівником управління праці та соціального захисту населення Компаніївської РДА ознайомлено ОСОБА_5 під підпис з її правами та обов`язками, та з вимогами Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" і постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми", однак ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом та маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою отримання соціальної допомоги одиноким матерям, шляхом введення працівника управління праці та соціального захисту населення Компаніївської РДА, в оману, усвідомлюючи приховала інформацію, що фактично проживає з батьком: ОСОБА_7 , - ОСОБА_8 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, повідомила, що не проживає з особою від якої має дитину, про що зазначила в заяві про зазначення соціальної допомоги та підтвердила це своїм особистим підписом.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами шахрайським шляхом у виді соціальної допомоги одиноким матерям на дитину ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 в період часу з 01.05.2010 по 31.10.2020, шляхом обману, що виразився в не повідомленні факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_8 без реєстрації шлюбу, керуючись корисливим мотивом та маючи умисел направлений на заволодіння чужим майном, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, продовжувала вводити в оману працівників управління праці та соціального захисту населення Компаніївської РДА при поданні заяв з метою отримання соціальної допомоги одиноким матерям, у формі щомісячної грошової допомоги на ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_5 останній нараховано та виплачено соціальну допомогу одиноким матерям, у формі щомісячної грошової допомоги на її дочку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 на загальну суму 134 561,82 грн., якою ОСОБА_5 розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила управлінню праці та соціального захисту населення Компаніївської РДА, яке в подальшому перейшло до складу Управління соціального захисту населення Кропивницької районної державної адміністрації, значну майнову шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_5 в ході досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), що завдало значної шкоди потерпілому.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою винність у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнала повністю, просила затвердити угоду про визнання винуватості. Крім того, обвинувачена зазначила, що дійсно скоїла правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, які не заперечує та не оспорює, в скоєному розкаюється.

Її захисник, прокурор та представник потерпілого також просили затвердити угоду про визнання винуватості.

28.03.2024 р. між обвинуваченою ОСОБА_5 та начальником Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_9 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_6 , за письмової згоди представника потерпілого управління соціального захисту населення Кропивницької районної державної адміністрації ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Відповідно до умов угоди, ОСОБА_5 повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину й зобов`язалася беззастережно визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні можуть бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, в яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винуватою, віднесене, відповідно до ст. 12 КК України, до нетяжких злочинів. Представник потерпілого надав письмову згоду прокурору на укладення угоди, що підтвердила в судовому засіданні. Дане провадження не є провадженням щодо юридичної особи.

Судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України (також умови дотримання обов`язків, зазначених в угоді), характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, підстави для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, обвинуваченій ОСОБА_5 роз`яснено. Суд переконався, що укладення угоди сторонами (в тому числі надання потерпілим згоди на укладення та затвердження угоди) є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання в вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробувальним терміном, не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Обвинувачена ОСОБА_5 роз`яснено, що в разі призначення покарання з іспитовим строком, на неї будуть покладені обов`язки, відповідно до ст. 76 КК України, проти чого остання не заперечувала. Обвинувачена ОСОБА_5 , її захисник, прокурор, представник потерпілого погодились на зазначене вище покарання.

Положення ст. 473 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозумілі, наслідки укладання та затвердження угоди їм відомі (в тому числі щодо апеляційного та касаційного оскарження, відмова від здійснення прав, передбачених ст. 474 КПК України). Підстав для відмови в затвердженні угоди, відповідно до ч. 7ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_5 , вважає можливим ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), що завдало значної шкоди потерпілому, та призначити останній узгоджені сторонами та зазначені вище вид та міру покарання.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати, речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст. ст.373,374,474,475,476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 28.03.2024 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та начальником прокуратури Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_9 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_6 - затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання в вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один (1) рік.

Згідно зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Витрати за проведення експертиз, речові докази по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням положень ст. 394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Компаніївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору, представнику потерпілому.

Суддя ОСОБА_1