печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3038/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000096 від 23.07.2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене у ході обшуку 11.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2023 у справі 757/40428/23-к в будинку та всіх прибудинкових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: планшет марки «TM Lenovo», модель TB328XV з imei: НОМЕР_1 , з метою збереження речових доказів.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор зазначає, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000096 від 23.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудове розслідування проводиться за фактом того, що службові особи ДП «СГ підприємство ДКВС України (№ 115)» та установ виконання покарань, за попередньою змовою з працівниками Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, ДУ «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України», з метою одержання неправомірної вигоди, всупереч інтересам служби зловживають службовим становищем та владою, що спричинило тяжкі наслідки.

З`ясовано, що упродовж 2022-2023 років у ході реорганізації ухвалено нову редакцію статуту ДП «СГ підприємство ДКВС України (№ 115)», згідно з пунктом 2.1 розділу 2 статуту якого «Мета і предмет діяльності» - «підприємство утворено з метою залучення засуджених, які відбувають покарання в установах виконання покарань Державної кримінально-виконавчої служби України, до суспільно корисної праці, забезпечення їх професійного навчання та отримання прибутку від господарської діяльності».

Однак, службовими особами ДП «СГ підприємство ДКВС України (№ 115)», всупереч інтересам служби, укладаються договори підряду на виконання механізованих сільськогосподарських робіт, на земельних ділянках, що перебувають у користуванні державного підприємства «СГ підприємство ДКВС України (№ 115)» на праві постійного користування. Згідно з умовами договорів приватні підприємства здійснюють комплекс посівних робіт власними силами та засобами, при цьому розрахунок із державним підприємством «СГ підприємство ДКВС України (№ 115)» здійснюється відповідно до рахунку, виставленого за результатами актів виконаних робіт у безготівковій формі.

11.10.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2023 у справі 757/40428/23-к проведено обшук в будинку та всіх прибудинкових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ході якого виявлено та тимчасово вилучено планшет марки «TM Lenovo», модель TB328XV з imei: НОМЕР_1 , при цьому у вказаній ухвалі слідчого судді дозвіл на його вилучення не надано.

Постановою про визнання речових доказів від 11.10.2023 року вилучені предмети визнано як речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000096 від 23.07.2021.

У той же день прокурором спрямовано до суду відповідне клопотання від 11.10.2023 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно за вищевказаної адресою.

11.01.2024 до Офісу Генерального прокурора надійшла ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі №757/47732/23-к, датована 24.10.2023, якою клопотання прокурора повернуто для усунення недоліків.

З метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою збереження речового доказу, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке було вилучено під час обшуку, оскільки таке майно може бути приховане, відчужене, пошкоджене або знищене, а також враховуючи, що вказане майно містить відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, відомості про які внесено до ЄРДР та розслідуються у вказаному провадженні.

В судове засідання прокурор не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити.

Згідно ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000096 від 23.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України..

11.10.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2023 у справі 757/40428/23-к проведено обшук в будинку та всіх прибудинкових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ході якого виявлено та тимчасово вилучено планшет марки «TM Lenovo», модель TB328XV з imei: НОМЕР_1 , при цьому у вказаній ухвалі слідчого судді дозвіл на його вилучення не надано.

Постановою про визнання речових доказів від 11.10.2023 року вилучені предмети визнано як речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000096 від 23.07.2021.

У той же день прокурором спрямовано до суду відповідне клопотання від 11.10.2023 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно за вищевказаної адресою.

11.01.2024 до Офісу Генерального прокурора надійшла ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі №757/47732/23-к, датована 24.10.2023, якою клопотання прокурора повернуто для усунення недоліків.

Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено в ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Зважаючи на те, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям речових доказів, постановою слідчого його визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, незастосування накладення арешту на майно може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його приховування, пошкодження, псування, зникнення, знищення, використання, перетворення, слідчий суддя вважає за необхідне з метою забезпечення речових доказів, накласти арешт на вищезазначене майно.

За таких обставин, клопотання Прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000096 від 23.07.2021 року, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 98, 107, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Клопотання Прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000096 від 23.07.2021 року задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000096 від 23.07.2021 року року на майно, вилучене у ході обшуку 11.10.2023 року в будинку та всіх прибудинкових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: планшет марки «TM Lenovo», модель TB328XV з imei: НОМЕР_1 , з метою збереження речових доказів.

Роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому, їх захисникам, законним представникам, іншим власникам або володільцям майна, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, що за їх клопотанням арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1