В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2024 м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000271 від 17.01.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зі злів проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє 24.06.2021 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, Дніпропетровської області, за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням із застосуванням 3 роки іспитового строку,

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Інспектор взводу 1, роти 1, батальйону 1, УПП у Львівській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та інспектор взводу 1, роти 1, батальйону 1, УПП у Львівській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_7 , які відповідно до Закону України "Про державний захист працівників судів та правоохоронних органів" є працівниками правоохоронного органу, 17 січня 2024 року перебували при виконанні своїх службових обов`язків, керуючись положеннями ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» здійснювали превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, вживають заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, а також згідно зі ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію» наділені правом застосування фізичної сили для забезпечення особистої безпеки та/або безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом та згідно зі ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» правом на застосування спеціальних засобів для забезпечення публічної безпеки і порядку.

Так, 17.01.2024 о 08:00 год після отримання табельної вогнепальної зброї та проведеного інструктажу керівництвом Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, автопатруль «ОМЕГА- 104» у складі інспектора взводу 1, роти 1, батальйону 1, УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 та інспектора взводу 1, роти 1, батальйону 1, УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_7 , заступили на патрулювання на території Галицького району м. Львова.

Цього ж дня, о 12:30 год на мобільний телефон інспектор взводу 1, роти 1, батальйону 1, УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , надійшов телефони дзвінок від поліцейського взводу 2, роти 1, батальйону 1, УПП у Львівській області ДПІ сержанта поліції ОСОБА_8 , який разом із інспектором взводу 2, роти 1, батальйону І, УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_9 в складі автопатруля «ОМЕГА-102» здійснював виїзд на виклик «Конфлікт», що мав місце за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході даної телефонної розмови сержанта поліції ОСОБА_8 повідомив старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 в складі автопатруля «ОМЕГА-104» про необхідність прибуття на виклик «Конфлікт», що мав місце за адресою: АДРЕСА_2 , для того щоб надати їм допомогу в вирішені даного конфлікту.

Отримавши дане повідомлення автопатруль «ОМЕГА-104» в складі екіпажу інспектора взводу 1, роти 1, батальйону 1, УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 та інспектора взводу 1, роти 1, батальйону 1, УПП у Львівській області ДПІ лейтенанта поліції ОСОБА_7 здійснив виїзд на зазначену адресу, для з`ясування всіх обставин конфлікту та надання допомоги автопатруля

В подальшому, старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , лейтенант поліції ОСОБА_7 , сержант поліції ОСОБА_8 та лейтенант поліції ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , під час спілкування з мешканцями вказаної квартири, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 і ОСОБА_12 , які прийшли в дану квартиру в гості, намагались влагодили конфлікт, що відбувався між вищевказаними особами.

У цей час, приблизно о 12:50 год, ОСОБА_4 , перебуваючи на сходовій клітці в під`їзду будинку за вищевказаною адресою, на ґрунті раптово виниклої агресії по відношенню до поліцейського ОСОБА_6 , який в цей час знаходився у форменому одязі, з табельною вогнепальною зброєю, виконував свої службові обов`язки, виник злочинний умисел на нанесення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, спрямований на нанесення легких тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків, діючи умисно, наніс удар правою рукою в обличчя старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження, у вигляді садна, крововилив на слизовій оболонці верхньої губи зліва, «неповний вивих» 22 зуба, що відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, підтвердив, що обставини справи повністю відповідають вказаному в обвинувальному акті. Зазначив, що шкодує з приводу вчиненого.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні було сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого, а також документами, що характеризують його особу.

За викладених вище обставин суд, допитавши обвинуваченого, вважає, що вина ОСОБА_4 доведена, а його дії слід кваліфікувати як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.345 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує:

-ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке віднесено кримінальним законом до нетяжких злочинів, згідно з класифікацією кримінальних правопорушень, які містяться в ст.12 КК України;

-особу обвинуваченого, який раніше судимий, востаннє 24.06.2021 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, Дніпропетровської області, за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням із застосуванням 3 роки іспитового строку, на момент вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував;

-наявність обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 - щире каяття.

Обтяжуючих обставин в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, а тому, приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення останнього буде покарання у виді позбавлення волі, адже така міра покарання сприятиме досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинуваченого та інтересами держави і суспільства, а також буде необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. На переконання суду, таке покарання для засудженого відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Під час призначення покарання судом враховується, що 24.06.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська визнав ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст.75 КК України його було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 23(три) роки та покладені обов*язки відповідно до ст.76 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30.01.2024 року було задоволено подання провідного інспектора Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_13 про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням засудженому ОСОБА_4 . Скасовано іспитовий строк, та направлено ОСОБА_4 для відбуття покаранні у виді 5 років позбавлення волі в місця позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив даний злочин під час іспитового строку, остаточне покарання за сукупністю вироків відповідно до вимог ст.ст.78, 71 КК України слід визначити, приєднавши частково до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Початок строку відбування покарання слід рахувати з моменту фактичного затримання обвинуваченого, тобто з 17.01.2024 року

Витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ч. 6 ст. 100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2021 року, та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді п*яти років одного місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 17 січня 2024 року.

Речові докази:

-DVD-R диски,- зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1