Справа № 173/335/24
Номер провадження1-кп/173/100/2024
В И Р О К

іменем України

04 квітня 2024 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді - ОСОБА_1

при секретареві - ОСОБА_2

за участю - прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження за обвинуваченням,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, українця,громадянина України, з середньою загальною освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засіб зв`язку-,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , 09 січня 2024 року близько 12:00 годин, знаходився поряд з територією будинку АДРЕСА_2 .

В цей час поряд з територією будинку № 4 за вказаною адресою також знаходився ОСОБА_5 , котрий сидів у середині кабіни належного йому вантажного автомобілю та потерпілий ОСОБА_6 , котрий стояв поряд з кабіною автомобіля належного ОСОБА_5 .

В цей момент між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, з приводу місця паркування вказаного вантажного автомобіля. В сою чергу ОСОБА_6 , який стояв поряд, почав робити зауваження ОСОБА_4 з приводу його висловлювань в бік ОСОБА_5 .

В цей час, у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин під час спілкування з ОСОБА_6 , виник умисел, спрямований на протиправне спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, після чого ОСОБА_4 , діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи їх наслідки, стоячи перед ОСОБА_6 , завдав останньому не менше трьох ударів кулаками лівої та правої рук у область обличчя, а саме лівої та правої скроневої ділянки. Потім ОСОБА_4 наніс потерпілому ОСОБА_6 не менше двох ударів кулаком правої руки у область лівого плеча.

У результаті умисних дій ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичного експерта № 13-Е від 17.01.2024 року, який було винесено на підставі судово-медичного обстеження ОСОБА_6 1992 р.н., з урахуванням відомих обставин випадку, встановлено, що у останнього виявлене ушкодження у вигляді синців на шкірі в лівій скроневій ділянці, на шкірі по зовнішній поверхні лівого плеча які згідно п.п. 2.3.3. Наказ № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, могли бути утворені від дії тупого твердого предмета або предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, або при співударі о такий (такі), давність його утворення може відповідати терміну, вказаному в постанові про призначення судово-медичної експертизи, що підтверджується відповідними даними огляду потерпілого під час проведення судово - медичного обстеження.

В судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_4 , вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, пояснивши, що у січні цього року він знаходився біля місця свого мешкання в АДРЕСА_1 . Між ним та гр. ОСОБА_5 ,. виник словесний конфлікт з приводу того, що той хотів їхати будучи в стані алкогольного сп`яніння. Потерпілий ОСОБА_6 , став виражатись образливо в його сторону. В результаті образи на потерпілого він наніс йому декілька ударів в область обличчя і плеча.

Потерпілий, ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не бажає, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України суд, за згодою учасників кримінального провадження, враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Наслідки того, що учасники розгляду кримінального провадження при такому порядку дослідження доказів зможуть оскаржити вирок лише в частині призначеного покарання останнім роз`яснені та ними зрозумілі.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, та кваліфікує його дії, за ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками спричинення умисного легкого тілесного ушкодження .

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, застосованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання , як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи. Воно має бути законним ( не свавільним) та пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65, КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, дані про його особу, який на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, утриманців не має .

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України , суд вважає щире каяття .

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи всі вищенаведені обставини, особу обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 , покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, яке на думку суду є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений

Долю речових доказів, яким визнаний CD-R диск разом з відеофайлом з камери відеоспостереження, котра належить ОСОБА_6 , вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України. .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , під час досудового розслідування не обирався і виходячи з того, що суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі та відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд не вбачає підстав для його обрання при ухваленні вироку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст., 12, 65, ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, ст. ст. 177, 183, 368, 370, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу суд , -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян що еквівалентно сумі 850.00 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази, CD-R диск разом з відеофайлом з камери відеоспостереження, котра належить ОСОБА_6 , залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000006.

Цивільний позов - не заявлений.

Процесуальні витрати - відсутні

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1