Справа № 646/1898/24
№ провадження 1-кп/646/575/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 м. Харків

Червонозаводський районнийсуд міста Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000550 від 08.02.2024 з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості від 14.02.2024 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, призваного під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 , на посаді: командир 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону, у військовому званні: «молодший лейтенант», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 , -

встановив:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.11.2023 №343 молодшого лейтенанта ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду командира 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил ОСОБА_3 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших, про все, що сталося з ним і стосується виконання службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження зобов`язаний доповідати безпосередньому начальникові. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно з вимогами ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України виїзд військовослужбовців, що проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється з дозволу командира військової частини.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року який діє по теперішній час.

Однак, молодший лейтенант ОСОБА_3 під час проходження військової служби в складі 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 в січні 2024 року вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, вчинити непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.

Так, 20.01.2024 приблизно о 09.13 год. в місці тимчасової дислокації 1 механізованого батальйону НОМЕР_2 окремої механізованої бригади ім. Костянтина Острозького військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_2 , командиром 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_6 в усному порядку до молодшого лейтенанта ОСОБА_3 доведено бойове розпорядження командира 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 №32774/153дск від 19.01.2024, щодо переходу в оперативне підпорядкування командиру 3 МР та зайняття оборони на ПВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Будучи невдоволеним наказом щодо переходу в оперативне підпорядкування командиру 3 МР та зайняття оборони на ПВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », молодший лейтенант ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, а саме: усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану відкрито відмовився виконувати наказ щодо переходу в оперативне підпорядкування командиру 3 МР та зайняття оборони на ПВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » для виконання бойового завдання, чим підірвав боєготовність та боєздатність військової частини НОМЕР_1 .

Після чого, молодшого лейтенанта ОСОБА_3 роззброєно та залишено в пункті тимчасової дислокації підрозділу.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, тобто непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

14.02.2024 у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000550 від 08.02.2024 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, за змістом умов якої обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України, вчиненого за вищевикладених обставин та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, щиро каятися та активно сприяти розгляду кримінального провадження судом.

Крім того, сторони погодили, що обвинувачений ОСОБА_3 повинен понести покарання за ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Крім того, відповідно до положень ст. 62 КК України сторони погодилися замінити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки на покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на 2 роки.

У підготовчому судовому засіданні учасники процесу просили суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Пунктом 2 ч. 1 ст. 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Частиною 4 статті 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого визнав себе винуватим ОСОБА_3 , відповідно до статті 12 КК України є тяжким та шкода завдана лише державним інтересам, отже угода відповідає вимогам закону.

Суд переконався, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України та встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди щодо обмежень в частині оскарження вироку, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з урахуванням обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Виходячи з викладеного, враховуючи обставини справи, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, посередню характеристику за місцем проходження військової служби, приймаючи до уваги такі пом`якшуючі обставини як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 62 КК України, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, замість призначеного покарання у виді двох років позбавлення волі призначити покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 2 роки, про що дійшли згоди сторони.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 08.02.2024 стосовно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп. Строк дії запобіжного заходу визначено до 07.04.2024.

Згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №36 від 13 лютого 2024 року застава у розмірі 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп. була внесена ОСОБА_7 на рахунок ТУ ДСА в Харківській області, розрахунковий рахунок: НОМЕР_3 , призначення платежу: кошти, внесені у вигляді застави: Справа №642/572/24, Провадження: 1-кс/642/510/24 ОСОБА_3 через ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 р. № 15 (далі-Порядок) встановлений порядок повернення застави, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п.8 Порядку застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до територіального управління ДСА або апеляційного суду, якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу, такі документи: заяву особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчену судом копію ухвали слідчого судді, суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копію платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави.

На підстав викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено, запобіжний захід у вигляді застави останнім не був порушений, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді застави підлягає продовженню з встановленими обов`язками до набрання вироком законної сили, а внесений розмір застави підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.369-371, 373-376, 468-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14.02.2024, укладену між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі частини першої статті 62 Кримінального кодексу України замінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначене покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, у виді 2 (двох) років позбавлення волі на тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 2 (два) роки.

Строк покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді застави з покладеними обов`язками до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави з покладеними обов`язками скасувати.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, за період з 08.02.2024 по 14.02.202, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Заставу, визначену ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 08.02.2024 у справі №642/572/24 (провадження №1-кс/642/510/24) у розмірі 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп., внесену 13.02.2024 за обвинуваченого ОСОБА_3 заставодавцем ОСОБА_7 на розрахунковий рахунок територіального управління ДСА України в Харківській області повернути заставодавцю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ), відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання вироком суду законної сили.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 Кримінального кодексу України, а також тягне за собою наслідки, встановлені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1

Запобіжний захід, обраний стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обчислювати з 07 листопада 2023 року.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1