Справа № 645/3061/23
Провадження № 1-кп/645/167/24

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000552 від 04.05.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, дітей не має, офіційно не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий: за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимий: 01.06.2011 Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя, за ч.3 ст.185, 69, ч.2 ст.185 КК України, до 2 років позбавлення волі, звільнений 15.11.2012 на підставі постанови від 07.11.2012 Прилуцького районного суду Чернігівської області, умовно-достроково на невідбутий термін 4 місяці 7 днів; 30.04.2014 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений 19.08.2014 на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси, згідно ст. 7 Закона України «Про амністію в 2014 році»; 21.06.2016 Приморським районним судом м. Одеси за ст.15, ч.2 ст.185 КК України, до 1 року обмеження волі, звільнений 20.10.2016 по відбуттю покарання; 31.10.2017 Бердянським міськрайонним судом Запоріжської області за ч.2 ст.185 КК України, до 3 років позбавлення волі, звільнений 21.01.2020 по відбуттю строку покарання; 05.09.2022 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.190, ст. 70 КК України, до 4 років обмеження волі, звільнений 12.04.2023 року по відбуттю строку покарання; 26.07.2023 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі; 26.09.2023 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 13.12.2023 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

На підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан.

04.05.2023, в період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, приблизно о 12:02 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в місті Харкові за адресою: бульвар Богдана Хмельницького, буд.20, помітив потерпілу ОСОБА_5 , у якої на шиї висів золотий ланцюг. Після чого, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, а саме золотим ланцюгом, що належить потерпілій ОСОБА_5 . Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, у вигляді порушення суспільних відносин у сфері власності та бажаючи їх настання, обійшовши потерпілу таким чином, щоб бути обличчям до неї, своєю правою рукою шляхом ривку зірвав золотий ланцюг з шиї потерпілої ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду у розмірі 15224 гривні 62 копійки.

Крім того, 18.05.2023, в період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, приблизно о 09:00 год., ОСОБА_4 , перебував в приміщенні КНП «Харківська обласна клінічна травматологічна лікарня» за адресою: м. Харків, Салтівське Шосе, 266В.

Проходячи повз ординаторську кімнату (кімнату відпочинку лікарів), розташовану на третьому поверсі лікарні, він побачив на столі в ординаторській кімнаті ноутбуки TM «Acer Aspire ES1-332-C40T», який належить потерпілому ОСОБА_7 , та TM «Asus Rock Solid, R5184», який належить потерпілому ОСОБА_8 .

В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та скориставшись тим, що потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , залишили свої ноутбуки в ординаторській, шляхом вільного доступу до приміщення ординаторської кімнати, таємно викрав ноутбук TM «Acer Aspire ES 1-332- С40Т», спричинивши потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду в розмірі 6490 гривень 00 копійок, та ноутбук TM «Asus Rock Solid, R5184», спричинивши потерпілому ОСОБА_9 , матеріальну шкоду в розмірі 25535 гривні 00 копійок, а всього - на загальну суму 32025 грн.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 32 025 гривні 00 копійок.

Крім того, 25.05.2023, в період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, приблизно о 19:00 год., ОСОБА_4 , перебував за адресою: м. Харків, вул. Рибалко, біля буд. 20, поряд із яким розташований футбольний майданчик, та побачив на лавочці біля майданчику рюкзак зеленого кольору, із якого виглядав кут мобільного телефону, TM «Apple» марки Iphone 8, із ємністю пам`яті 256 Gb, який належить потерпілому ОСОБА_10 , але знаходиться в користуванні в його сина, ОСОБА_11 .

В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись тим, що син потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_11 втратив контроль над мобільним телефоном, ОСОБА_4 рукою проник до кишені рюкзака, звідки шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон TM «Apple Iphone 8, 256Gb», вартістю 3697 гривні.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 3697 гривні 00 копійок

В судовому засіданні ОСОБА_4 , винним себе у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України визнав повністю, зазначені в обвинувальному акті фактичні обставини справи не оспорював, у скоєному щиро каявся, просив суворо не карати. Зазначив, що готовий виплачувати завдану потерпілим матеріальну шкоду, але вважав, що моральної шкоди не завдав.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, була сповіщена належним чином. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності, а також цивільний позов про відшкодування шкоди.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, був сповіщений належним чином. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, а також цивільний позов про відшкодування шкоди. Щодо призначення покарання обвинуваченому покладався на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, був сповіщений належним чином. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, цивільний позов не заявляв.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, був сповіщений належним чином. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, цивільний позов не подавав. Щодо призначення покарання обвинуваченому покладався на розсуд суду.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду, не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого, відомості про судові витрата та речові докази.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 , своїми умисними діями, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

Крім того, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 , своїми умисними діями, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, і така кваліфікація його дій є вірною.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, вимоги ст. 50,65 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При визначенні ОСОБА_4 , виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчинених злочинів, які відносяться до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, не одружений, дітей не має, не працює, не перебуває на обліку лікарів психіатра та нарколога, а також пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючою покарання обставиною суд визнає рецидив злочину.

Судом встановлено, що вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.12.2023 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі, тому покарання за даним вироком має бути призначено згідно ч. 4 ст. 70 КК України. ОСОБА_4 відбуває покарання за даним вироком, строк покарання рахується з часу затримання з 01.06.2023 року.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України - за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного, з урахуванням особи ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання його лише в ізоляції від суспільства, із застосуванням покарання, у межах санкції ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі та не вбачає підстав для застосування ст. 69, 75 КК України.

Згідно ст. 128 КПК України - особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Потерпілою ОСОБА_5 був заявлений цивільний позов про стягнення із ОСОБА_4 , майнової шкоди в розмірі 20000 гривень.

Згідно ст. 129 КПК України - ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню в межах доведеного, за результатами проведеної товарознавчої експертизи, в розмірі 15224 гривень 62 копійок, враховуючи, що потерпілою не було надано суду доказів вартості викраденого майно в розмірі 20000 грн.

Потерпілим ОСОБА_10 був заявлений цивільний позов про стягнення із ОСОБА_4 , майнової шкоди в розмірі 3697 гривень, а також моральної шкоди в розмірі 7000 гривень.

Позов потерпілого ОСОБА_12 про стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню в межах доведеного, та результатів проведеної товарознавчої експертизи, в розмірі 3697 гривень.

Що стосується стягнення моральної шкоди в розмірі 7000 гривень, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Спричинення моральної шкоди, потерпілий обгрунтовував тим, що пережив душевні страждання, через вчинений злочин, зазнав змушених змін у житті та порушення нормального способу життя, був позбавлений можливості реалізації своїх звичок і бажань, які міг би реалізувати не витрачаючи часу на звернення до органів державної влади, підготовку заяв та судового позову, щоб добитись захисту своїх порушених прав.

Суд вважає, що потерпілому була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього та члена його сім`ї - викрадення його майна, тому позов в частині стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, тому вважає за необхідно стягнути із обвинуваченого на користь потерпілого 2000 грн..

На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 , на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта за проведення експертизи № СЕ-19/121-23/11840-ТВ від 30.05.2023 в розмірі 717 грн. 00 коп.; витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/11364-ТВ від 30.05.2023 в розмірі 956 грн. 00 коп.; витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/11362-ТВ від 21.06.2023, в розмірі 956 грн. 00 коп.; витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/12825-ТВ від 23.06.2023, в розмірі 717 грн. 00 коп.. Загальна сума витрат на залучення експертів складає 3346 грн. 00 коп.

Питання речових доказів по справі вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому, в даному кримінальному провадженні, не обирався, але згідно ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.08.2023 року обвинуваченого ОСОБА_4 було залишено тимчасово в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону:

за ч. 4 ст. 185 КК України - у вигляді п`яти років позбавлення волі,

за ч. 4 ст. 186 КК України - у вигляді семи років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим покаранням призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді семі років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи частково відбуте покарання за вироком від 13.12.2023 року Комінтернівського районного суду м. Харкова за ч. 4 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань,призначити ОСОБА_4 , покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років 1 місяць.

Початок відбування покарання ОСОБА_4 , рахувати з часу затримання з 01.06.2023 року.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 , згідно ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.08.2023 року, залишити в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави за проведені експертні роботи витрати у сумі 3346 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 15224 гривні 62 копійки.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 3697 гривень, та в рахунок відшкодування моральної школи 2000 гривень.

Речові докази: диск формату «CD-R», 700 Mb, 80 мин., який містить один файл із назвою «Протокол проведення пред`явлення особи для впізнання» ; диск формату «CD-R», 700 Mb, 80 мин., який містить один файл із назвою «Протокол проведення слідчого експерименту»; закупний акт, на ноутбук TM «Acer Aspire ES1-332-C40T»; закупний акт, на ноутбук TM «Asus Rock Solid, R518»; закупний акт, на мобільний телефон TM «Apple Iphone 8, 256Gb», долучені до матеріалів кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Фрунзенський районний суд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Фрунзенському районному суді м. Харкова копію цього вироку.

Згідно вимог ч. 3 ст. 376 КПК України суд роз`яснює право обвинуваченому, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, а також право ОСОБА_4 заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1