11.03.2024
Справа № 642/96/24
н/п 1-кс/642/650/24
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В обґрунтування скарги зазначив, що він звернувся до 30.01.2024 року до керівника Новобаваоської окуржної прокуратури м. Харкова із клопотанням, яке в порушення ст. 220 КПК України не було розглянуто, відповіді надано не було, чим порушуються його права як потерпілого.
З метою з`ясування предмету оскарження та забезпечення права на доступ до правосуддя, скарга була призначена до судового розгляду без застосування положень ч. 2 ст. 304 КПК України.
Скаржник у судові засідання призначені на 22.02.2024, 28.02.2024, 05.03.2024 не з`явився, поважних причин неявки не повідомив.
У зв`язку з цим слідчим суддею враховується, що згідно вимог ч.2 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги.
При цьому, відповідно до ч.1 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.
За змістом ч.2 ст.28 КПК України проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.
Однією із загальних засад кримінального провадження є розумність строків. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Слідчим суддею вжито належних заходів для повідомлення ОСОБА_3 про час і місце розгляду його справи, незважаючи на це, скаржник до суду не прибув. Згідно із ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. У зв`язку з наведеним, беручи до уваги стислі процесуальні строки, відведені чинним КПК України на розгляд скарг в ході досудового розслідування, а особа, яка подала скаргу до суду не з`явилась, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність скаржника.
Дізнавач і прокурор в судове засідання не з`явилися.
Відсутність дізнавача, слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення скарги в частині оскарження постанови про визначення підслідності від 08.01.2024 року, слідчий суддя керується наступним.
Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначені в ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статтею 314-316 цього Кодексу.

Таким чином, перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України та є виключним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Рішення, які можуть бути прийняті слідчим суддею за наслідками розгляду скарги, визначені ч. 2 ст. 307 КПК України.

Як вбачається з положень ст. 303 КПК України, рішення прокурора про визначення підслідності кримінального провадження не відноситься до рішень, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення скарги в цій частині.

Крім того, як вбачається з положень ч. 5 ст. 218 КПК України, спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Враховуючи наведене, слідчий суддя відмовляє в скарзі в частині оскарження постанови прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова про визначення підслідності від 08.01.2024 року та визнання цієї постанови неправомірною.

Щодо інших вимог ОСОБА_3 , то слідчий суддя також відмовляє в їх задоволенні з наступних підстав.

Станом на час звернення ОСОБА_3 до слідчого судді з даною скаргою, матеріали досудового розслідування перебувають в провадженні Другого слідчого віддіу (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР у м. Полтаві , в зв`язку з чим процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні Новобаварською окружною прокуратурою м. Харкова не здійснюється.

Враховуючи наведене, у слідчого судді відсутні підстави зобов`язувати уповноважених осіб Новобаварською окружною прокуратурою м. Харкова здійснити процесуальні дії, про які зазначав ОСОБА_3 у скарзі.

Як вбачається з положень ч. 3 ст. 307 КПК України, вказана ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ст. 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1