справа № 624/60/24
провадження № 1-кп/631/88/24
У Х В А Л А

п р о п р и з н а ч е н н я с п р а в и до с у д о в о г о р о з г л я д у

в п о р я д к у д и с т а н ц і й н о г о с у д о в о г о п р о в а д ж е н н я

т а

п р о п р о д о в ж е н н я з а п о б і ж н о г о з а х о д у

у в и г л я д і т р и м а н н я п і д в а р т о ю

14 березня 2024 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого судді (судді-доповідача) Мащенко С. В.

суддів Пархоменко І. О.

Трояновської Т. М.

за участю

з боку сторони обвинувачення:

прокурора Іванчак В. М.

з боку сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_1

захисника Міщенка Ю. І.

а також:

секретаря судового засідання Тиндика А. О.

розглянувши і перевіривши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань № 1 Нововодолазького районного суду Харківської області справу за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 грудня 2023 року під № 0001252, щодо вчинення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем села Калинівка Кегичівського району Харківської області, громадянином України (паспорт серії серії НОМЕР_1 ),

номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

який має середньо-спеціальну освіту, розлучений,

на час затримання офіційно не працевлаштований, раніше не судимий,

утримує двох малолітніх дітей, щодо яких є батьком:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

а також одну дитину, щодо якої відомості про його батьківство внесені згідно із приписом статті 135 Сімейного кодексу України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ;

та фактично проживав до моменту затриманняза адресою:

АДРЕСА_2 ;

кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 146 і пунктом 3 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України,-

в с т а н о в и в:

На виконання приписів пункту 3 частини 2 статті 283 Кримінального процесуального кодексу України 23 січня 2024 року начальник Кегичівського відділу Красноградської окружної прокуратури Іванчак В. М., яка на підставі приписів статей 36 і 37 зазначеного кодифікованого процесуального закону України має відповідні повноваження, в порядку, передбаченому статтями 291 та 293 Кримінального процесуального кодексу України, звернулась до Кегичівського районного суду Харківської області з обвинувальним актом та доданими до нього документами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 грудня 2023 року під № 0001252, щодо вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 146 і пунктом 3 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України (а. с. 1 2, 5, 16).

25 січня 2024 року за поданням виконувача обов`язків голови Кегичівського районного суду Харківської області Куст Н. М. обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 грудня 2023 року під № 0001252, щодо вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 146 і пунктом 3 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України, направлено до Харківського апеляційного суду для вирішення питання про передачу кримінального провадження для розгляду іншим судом (а. с. 30).

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 01.02.2024 року подання виконувача обов`язків голови Кегичівського районного суду Харківської області Куст Н. М. задоволено та матеріали цього кримінального провадження передано на розгляд Красноградському районному суду Харківської області (а. с. 35).

15 лютого 2024 року за поданням голови Красноградського районного суду Харківської області Гусара П. І. обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 грудня 2023 року під № 0001252, щодо вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 146 і пунктом 3 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України, направлено до Харківського апеляційного суду для вирішення питання про передачу кримінального провадження для розгляду іншим судом (а. с. 44).

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 22.02.2024 року подання голови Красноградського районного суду Харківської області Гусара П. І. задоволено та матеріали цього кримінального провадження передано на розгляд Нововодолазькому районному суду Харківської області (а. с. 45).

01 березня 2024 року за вхідним № 1394/24-вх до Нововодолазького районного суду Харківської області з Харківського апеляційного суду надійшли матеріали зазначеного кримінального провадження, що були зареєстровані під єдиним унікальним № 624/60/24 (провадження № 1-кп/631/88/24) й відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обліково-статистичної картки справи та Контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, в день надходження об 11 годині 57 хвилин 34 секунди переданий на розгляд колегії суддів, зокрема, головуючому судді (судді-доповідачу) Мащенко С. В. (а. с. 49, 50).

На виконання приписів частини 1 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України ухвалою, постановленою 04.03.2024 року Нововодолазьким районним судом Харківської області у складі колегії суддів, визначеної відповідно до частин 3 і 11 статті 31 й частини 3 статті 35 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням приписів статей 75 та 76 цього ж кодифікованого закону України розпочато підготовче провадження у цій справі та призначене відкрите підготовче судове засідання, яке слід провести колегіально судом у складі трьох професійних суддів за участю прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника (а. с. 51 56).

Потерпілий ОСОБА_5 у підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце його проведення був повідомлений своєчасно та належним чином згідно із вимогами кримінального процесуального кодифікованого закону України, про причини своєї неявки не сповістив, проте надав суду заяву, зареєстровану за вхідним № ЕП-403/24-вх від 04.03.2024 року, з проханням підготовче провадження провести за його відсутності (а. с. 64).

Абзац 2 пункту 2 Листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» роз`яснює, що неприбуття для участі у підготовчому судовому засіданні учасників судового провадження (крім прокурора, за винятком випадків, коли кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення в порядку частини 4 статті 26 Кримінального процесуального кодексу України), які належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення такого засідання (при цьому суд повинен переконатися, що таке повідомлення мало місце), не перешкоджає його проведенню, крім випадків, визначених законом, зокрема:

1) якщо обвинувачений, потерпілий звернувся з клопотанням (виявив бажання) бути присутнім під час підготовчого судового засідання, але з невідомих причин не з`явився до суду у визначений час, суд вправі відкласти судове засідання;

2) якщо відсутність учасника підготовчого судового засідання зумовлена поважними причинами, суд може прийняти рішення про відкладення судового засідання;

3) у разі відсутності обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, для можливості реалізації останнім права, передбаченого статті 384 кримінального процесуального кодифікованого закону України, щодо розгляду кримінального провадження судом присяжних, суд зобов`язаний відкласти судове засідання;

4) якщо обвинувальний акт надійшов до суду з підписаною між сторонами угодою, участь сторін такої угоди відповідно до частини 2 статті 474 цього ж кодексу є обов`язковою, то відкладення судового засідання також є обов`язковим;

5) якщо одна зі сторін заперечує проти проведення підготовчого судового засідання за відсутності учасника судового провадження, який не з`явився, суд вправі відкласти судове засідання;

6) якщо до суду надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, участь сторін кримінального провадження та потерпілого згідно з частиною 1 статті 288 зазначеного вище процесуального кодексу України обов`язково, а тому суд зобов`язаний відкласти судове засідання.

Керуючись наведеними приписами, беручи до уваги, що Верховний Суд до сих пір не відійшов від цієї позиції, ураховуючи, що потерпілий отримав судовий виклик у визначений кримінальним процесуальним кодифікованим законом строк, звернувся до суду із клопотанням здійснити підготовче провадження за його відсутності, за умови, що жоден з учасників цього кримінального провадження (ані з боку сторони обвинувачення, ані з боку сторони захисту) не заперечував проти проведення підготовчого судового засідання без потерпілого, колегія суддів, порадившись на місці, прийшла до висновку про можливість здійснити підготовче провадження за його відсутності.

Під час підготовчого судового засідання начальник Кегичівського відділу Красноградської окружної прокуратури Іванчак В. М., яка згідно з приписами статей 36 і 37 Кримінального процесуального кодексу України має відповідні повноваження та діє на підставі постанови про зміну групи прокурорів, прийнятої керівником Красноградської окружної прокуратури Харківської області Нестєровим Д. І. 27.02.2024 року, вважала, що зазначене кримінальне провадження підсудне Нововодолазькому районному суду Харківської області з огляду на зміст частин 5 і 6 статті 34 Кримінального процесуального кодексу України, підстав для його закриття чи повернення обвинувального акту не вбачається, так як той складений у повній відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства України. Судовий розгляд справи з єдиним унікальним № 624/60/24 (провадження № 1-кп/631/88/24) слід здійснювати у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, й просила призначити судовий розгляд справи за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 грудня 2023 року під № 0001252, щодо вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 146 і пунктом 3 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України, у відкритому судовому засіданні колегіально судом у складі трьох професійних суддів. Заяв та клопотань щодо витребування певних речей чи документів не мала, прохала здійснити виклик до суду для допиту певних осіб, зазначених у клопотанні, зареєстрованому за вхідним № ЕП-429/24-вх від 07.03.2024 року та № 1730/24-вх від 14.03.2024 року, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Також із дотриманням приписів частини 2 статті 35 Кримінального процесуального кодексу України звернулась в суд із клопотанням про продовження строку тримання під вартою, зареєстрованим за вхідним № ЕП-428/24-вх від 07.03.2024 року та № 1731/24-вх від 14.03.2024 року, яке за своєю правовою природою є клопотанням про продовження, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без застосування застави, подане у повній відповідності до строків та порядку, визначених чинним кримінальним процесуальним законодавством України, яке просила задовольнити (а. с. 68 - 69, 108, 85 - 89).

Захисник Міщенка Ю. І., який діє за ордером (серії АХ № 1090253), виданим 05.03.2024 року на підставі договору про надання правової допомоги № 5/03-23, укладеним 05.03.2024 року між ним та ОСОБА_1 на строк до 05.03.2025 року, а також та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 816, виданого 06.05.1998 року на підставі рішення Харківської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № 15, у підготовчому судовому засіданні зазначив, що вказане кримінальне провадження може бути призначене до судового розгляду. Заяв та клопотань щодо здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, витребування певних речей чи документів та здійснення судового розгляду у відкритому судовому засіданні колегіально судом у складі трьох професійних суддів не мав. Натомість вважав, що у задоволенні клопотання прокурора щодо застосування до його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без застосування застави слід відмовити, обравши обвинуваченому ОСОБА_1 більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Одночасно звернув увагу суду на те, що стороною обвинувачення жодним чином не доведено існування ризиків, обумовлених чинним кримінальним процесуальним кодифікованим законом.

Обґрунтовуючи свою позицію із вказаного питання, захисник надав із дотриманням вимог частини 2 статті 35 Кримінального процесуального кодифікованого закону України клопотання, зареєстроване за вхідним № 1719/24-вх від 14.03.2024 року, яким на стадії підготовчого провадження додав такі докази:

-характеристику ОСОБА_1 з попереднього міста роботи в ТОВ «АЛЬТЕКС»;

-копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якої є громадянин України ОСОБА_1 ;

-копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої є громадянин України ОСОБА_1 ;

-копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком якої є ОСОБА_1 , Україна;

-характеристику Кегичівської селищної ради з місця проживання ОСОБА_1 ;

-копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 (серії НОМЕР_1 );

-посвідчення «мати-героїня» на ім`я ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_1 у підготовчому судовому засіданні повністю підтримав думку свого захисника та їх сумісну позицію з заявленого прокурором клопотання, й вказав, що інших клопотань до суду не має, просить кримінальне провадження призначити до розгляду колегіально судом у складі трьох професійних суддів, та просить застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту

Прокурор у кримінальному провадженні під час обговорення заявленого прохання захисника та його підзахисного щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту будь-яких інших доказів, не надала, проте посилалась на безпідставність такого прохання й просила у його задоволенні відмовити.

За наслідками підготовчого провадження, здійснивши його із заслуховуванням думок учасників підготовчого судового засідання, зокрема: з боку сторони обвинувачення та з боку сторони захисту щодо можливості призначення судового розгляду цього кримінального провадження у відкритому судовому засіданні колегіально судом у складі трьох професійних суддів,- всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо дослідивши обвинувальний акт разом із доданими до нього документами (зокрема, реєстром матеріалів досудового розслідування та відповідних розписок сторони захисту), перевіривши їх на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі й згідно з доказами, наданими сторонами під час підготовчого провадження на підтвердження заявлених клопотань відповідно до принципу змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими у підготовчому судовому засіданні у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд приходить до обґрунтованого висновку про необхідність зазначити таке.

Порядок кримінального провадження на території України як обумовлено змістом статті 1 Кримінального процесуального кодексу України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, що складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Одним із завдань кримінального провадження, визначеним у статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, є забезпечення швидкого, повного й неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При цьому, підготовче провадження в суді першої інстанції здійснюється відповідно до приписів глави 27 розділу ІV кримінального процесуального кодифікованого закону України, якою визначено, що завданням стадії підготовчого судового провадження є, зокрема, перевірка матеріалів досудового розслідування, оцінка змісту і форми обвинувального акту з метою успішного проведення судового розгляду.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, обвинувальний акт, як встановлено частиною 4 статті 110 кримінального процесуального кодифікованого закону України, є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом

У формулюванні обвинувачення повинні бути відображені обставини, які згідно із приписом статті 91 вказаного кодексу підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме про подію кримінального правопорушення (час, місце спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інші.

При цьому правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання, у тому числі й об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Вищенаведене свідчить про те, що обвинувальний акт повинен містити як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, так і формулювання обвинувачення.

Одночасно й частина 2 статті 42 Кримінального процесуального кодексу України визначає обвинуваченого (підсудного) як особу, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Відтак, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 грудня 2023 року під № 0001252, яким прокурор висунув обвинувачення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 146 і пунктом 3 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України, переданий до суду в порядку статті 291 Кримінального процесуального кодексу України, із дотриманням правил підсудності та з огляду на зміст статі 33 та частин 5 і 6 статті 34 цього Кодексу підсудний Нововодолазькому районному суду Харківської області.

Розв`язуючи питання, визначені у частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, та оцінюючи зміст і форму зазначеного обвинувального акта, колегія суддів вважає, що підстав для прийняття рішення за пунктами 1 4 вказаної частини, як і для закриття провадження у справі за пунктами 4 - 8 частини 1 або частини 2 статті 284 зазначеного кодифікованого закону не має, а тому слід призначити судовий розгляд на його підставі.

Частина 1 статті 337 кримінального процесуального кодифікованого закону України обумовлює, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

При цьому, частиною 2 статті 27 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі:

1)якщо обвинуваченим є неповнолітній;

2)розгляду справи про кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканності особи;

3)необхідності запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя чи обставини, які принижують гідність особи;

4)якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може привести до розголошення таємниці, що охороняється законом;

5)необхідності забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Отже, відповідно до загальних засад кримінального провадження рішення про необхідність проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини ухвалюється за клопотанням учасників судового провадження, заявленим під час підготовчого судового засідання, та на підставі чітко обумовлених кримінальним процесуальним законом виняткових випадках, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином, з огляду на зміст пункту 2 частини 2 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України суд вважає за можливе та необхідне здійснювати судовий розгляд справи з єдиним унікальним № 624/60/24 (провадження № 1-кп/631/88/24) за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 грудня 2023 року під № 0001252, щодо вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 146 і пунктом 3 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України, у відкритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження.

На підставі приписів статті 26 Кримінального процесуального кодексу України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим кодексом.

Зокрема, вони мають право визначитись із переліком осіб, щодо яких суду слід здійснити виклик для допиту, що чітко визначено абзацом 1 пункту 4 частини 2 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України.

Натомість у підготовчому провадження сторона захисту із таким клопотанням до суду не звернулась, а клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню, й до суду слід викликати задля здійснення допиту під час судового розгляду цього кримінального провадження осіб, перелічених прокурором та зазначених у реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 грудня 2023 року під № 0001252, а саме:

- ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ,- засоби зв`язку номер мобільного телефону НОМЕР_3 ;

?ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ,- засоби зв`язку номер мобільного телефону НОМЕР_4 ;

?ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,- засоби зв`язку номер мобільного телефону НОМЕР_5 ;

?ОСОБА_9 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ,- засоби зв`язку номер мобільного телефону НОМЕР_6 ;

?ОСОБА_10 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , засоби зв`язку номер мобільного телефону НОМЕР_7 .

Також, відповідно до змісту частини 1 статті 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

В рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 грудня 2023 року під № 0001252, як на стадії його досудового розслідування, так і під час підготовчого судового провадження цивільний позов ані потерпілим, ані прокурором поданий не був й суд рахується із такою позицією.

Окрім того, положення частин 1, 6 і 7 статті 55 Кримінального процесуального кодексу України обумовлюють, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин 1 - 3 цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб. Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок. Положення цієї частини не поширюються на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).

З обвинувального акта, яким висунуто обвинувачення ОСОБА_1 , убачається, що як потерпілий залучений ОСОБА_5 , який згідно із свідоцтвом про народження є батьком особи, смерть якої настала внаслідок дій, що закидаються у провину обвинуваченому.

Відтак, до участі у справі в якості потерпілого залучена належна особа й підстав для її заміни чи виключення з числа учасників кримінального провадження на підготовчому судовому засіданні суд не вбачає.

Як визначає частина 3 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Із таким клопотанням стосовно запобіжного заходу ОСОБА_1 звернувся прокурор, яка обґрунтував своє прохання продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави строком шістдесят днів тим, що наголошує на наявності ризиків під час судового розгляду справи за двома особливо тяжкими злочинами, передбаченими пунктом 3 частини 2 статті 115 і частиною 3 статті 146 Кримінального кодексу України, з урахуванням вагомих доказів вчиненого, тяжкості можливого покарання, віку обвинуваченого, соціальних зв`язків того, його репутації й майнового стану, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків. Запобіжні заходи, пов`язані із перебуванням ОСОБА_1 на волі не зможуть забезпечити виконання цілій, на які вони направлені.

Також, згідно з правилом, визначеним у пункті 16 частини 1 статті 7, частини 2 статті 314 та частини 1 статті 317 Кримінального процесуального кодексу України, щодо безпосередності дослідження показань, речей і документів судом, щодо здійснення підготовчого провадження за правилом, передбаченим цим кодексом для судового розгляду та щодо долучення до обвинувального акта документів, наданих суду як такі, що мають значення для цього кримінального провадження, прокурором у підготовчому судовому засіданні у порядку, обумовленому статтею 350 цього ж кодексу, надані такі письмові докази:

?Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за кримінальним провадженням № 0001252, зареєстрованим 15.12.2023 року о 08 годині 08 хвилин 18 секунд, за повідомленням про кримінальне правопорушення;

?Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за кримінальним провадженням № 0001252, зареєстрованим 15.12.2023 року о 08 годині 08 хвилин 18 секунд, за повідомленням про кримінальне правопорушення та самостійним виявленням слідчим кримінального правопорушення;

?Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.12.2023 року, відповідно до якого обвинуваченого затримано в цей день о 07 годині 20 хвилин;

?копія ухвали слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області Гусара П. І. від 15.12.2023 року, постановленої в межах справи з єдиним унікальним № 626/3855/23 (провадження № 1-кс/626/1645/2023) відносно ОСОБА_1 , якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави до 13.02.2024 року включно;.

?копія ухвали слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області Гусара П. І. від 08.02.2024 року, постановленої в межах справи з єдиним унікальним № 626/3855/23 (провадження № 1-кс/626/295/2024) відносно ОСОБА_1 , якою йому продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави в порядку частини 6 статті 199 Кримінального процесуального кодексу України до 08.04.2024 року до 07 години 20 хвилин включно;

?копія паспорта громадянина України, яким документований 02.02.2007 року обвинувачений ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець села Калинівка Кегичівського району Харківської області;

?вимога про судимість відносно ОСОБА_1 , та відповідна довідка № 64-15122023/63083 за відомостями ОСК МВС України та ГУНП України в Харківській області станом на 15.12.2023 року, згідно з якою обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, судимостей не має;

?довідки КНП «КЕГИЧІВСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА РАЙОННА ЛІКАРНЯ» про те, що ОСОБА_1 на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває;

?висновок судово-психіатричного експерта № 376 від 25.12.2023 року, відповідно до якого обвинувачений примусових заходів медичного характеру не потребує, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними;

?довідку тимчасового виконувача обов`язків Красноградського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_12 , зареєстрованої за вихідним № 3147 від 15.12.2023 року про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних запасу з 03.03.2021 року;

?інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, згідно з якою за параметрами запиту щодо обвинуваченого відомості відсутні;

?інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, якою зафіксовано відсутність реєстрації обвинуваченого як фізичної особи-підприємця;

?довідку - характеристику Кегичівської селищної ради з місця проживання ОСОБА_1 , якою його характеризовано задовільно.

Отже, судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою у ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР», який на підставі ухвали слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області Гусара П. І., постановленої в порядку частини 6 статті 199 Кримінального процесуального кодексу України 08.02.2024 року, продовжено строком до 08.04.2024 року до 07 години 20 хвилин включно без визначення застави.

Частиною 3 статті 315 Кримінального процесуального кодифікованого закону України обумовлено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього кодексу.

Отже, запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються (продовжуються) тільки з метою та за наявності підстав, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирішуючи питання щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд щоразу зобов`язаний враховувати відповідну практику Європейського суду з прав людини, в тому числі й правову позицію, викладену у пункті 80 Рішення від 10.02.2011 року у справі Харченко проти України щодо можливості застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Частина 1 статті 176 Кримінального процесуального кодексу України передбачає види запобіжних заходів, які можуть застосовуватись у кримінальному провадженні, що наведені в порядку зростання ступеню суворості. При цьому такий вид як тримання під вартою є найбільш суворим з них.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставами ж застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність хоча б одного ризику, переліченого у пунктах 1 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Задовольняючи клопотання прокурора щодо продовження застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії підготовчого судового провадження, суд, враховуючи існування ризиків (переховування від суду, незаконного впливу на свідків), оцінюючи наявні в нього на цей час матеріали кримінального провадження та всі обставини у їх сукупності, а саме: вагомість висунутого обвинувачення у вчиненні двох особливо тяжких злочинів; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим; його вік; стан здоров`я; характер соціальних зв`язків у місці його проживання,- приходить до обґрунтованого висновку про те, що раніше застосований на стадії досудового розслідування до ОСОБА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, строк якого спливає 08.04.2024 року, виявився вкрай дієвим та таким, завдяки якому досягнуто виключної та єдиної мети такого застосування - забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Отже, з огляду на таке, а також беручі до уваги обґрунтованість підозри (на цей час висунутого обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 146 і пунктом 3 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України, колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, які ще не змінились, а тому враховуючи вимоги дотримання розумного строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, викладені у пункті 79 Рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі Харченко проти України, а також сукупний строк триманні обвинуваченого ОСОБА_1 під вартою, вважає за необхідне, можливе та доцільне продовжити строк застосованого до нього виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та створити необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог частини 3 статті 5 Конвенції з прав людини та усталеної практики Європейського суду з прав людини «обґрунтованість підозри» розуміється так, що існують факти та/або інформація, що можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити інкриміновані їй правопорушення. За таке, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, з огляду на те, що судовий розгляд цього кримінального провадження не розпочатий й справа перебуває на стадії підготовчого судового провадження, дослідивши наявні матеріали справи на обґрунтування питання, що обговорюється, як то: вік обвинуваченого (33 повних років), стан його здоров`я (довідок про наявність будь-яких хворіб сторонами захисту або обвинувачення не надано, усно не заявлено), сімейний стан (розлучений), відсутність постійного роду занять (офіційно не працевлаштований, суб`єктом господарської діяльності не є), матеріальне положення (постійний дохід відсутній внаслідок відсутності офіційного працевлаштування та заняття господарською діяльністю), місце мешкання та місце реєстрації (які не співпадають за адресою),- ураховуючи достатність даних задля формування висновку щодо обґрунтованості підозри відносно ОСОБА_1 з огляду на наявність висунутого йому обвинуваченого, дотримуючись принципу розумності строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також сукупний строк триманні обвинуваченого під вартою й зміст частини 1 статті 197 Кримінального процесуального кодифікованого закону України щодо того, що строк дії ухвали суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, дають достатні підстави вважати, що саме такий запобіжний захід як тримання під вартою запобіг та й у подальшому зможе запобігти ризикам, передбаченим у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_1 й створити необхідні умови для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні, а тому суд вважає за необхідне та можливе продовжити застосований, зокрема, 15.12.2023 року до 13.02.2024 року включно, та в подальшому продовжений 08.02.2024 року до 08.04.2024 року включно винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» на строк 60 днів.

Відповідно до вимог, передбачених частиною 4 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (пункт 1 цієї норми процесуального права).

Отже, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначав обвинуваченому розмір застави у цьому кримінальному провадженні.

Відтак, продовжуючи застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, колегія суддів, з огляду на вище викладене та ураховуючи передбачені статтями 177 і 178 кримінального процесуального кодифікованого закону України обставини, а також те, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні двох особливо тяжких злочинів вчинених проти життя та здоров`я особи, зокрема, умисне вбивство та викрадення людини, суд не визначає йому розмір застави, продовжуючи під час підготовчого судового провадження строк тримання його під вартою.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, на якому наполягала сторона захисту. Однак, враховуючи наявність зазначених ризиків, оцінюючи сукупність всіх обставин, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, факт вчинення інкримінованих йому стороною обвинувачення злочинів проти життя та здоров`я людини; фактичні обставини особливо тяжких злочинів, викладені у обвинувальному акті та у вчинені яких він обвинувачується, - вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, цілодобового домашнього арешту, на цей час є неможливим, та передчасним, а тому суд продовжує строк застосованого відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Приходячи до такого, суд критично ставиться до доводів захисту щодо фактичної явки з повинною, оскільки у процесуальний спосіб вказаний факт ними не доведений та з реєстру матеріалів досудового розслідування з`явлення його із зізнанням не вбачається.

Формуючи вказані висновки, колегія суддів покладається на положення частини 1 статті 6 зазначеної вище Конвенції, що вимагають від суду, який підпадає під її дію, бути безпристраснім, що включає у себе відсутність упередження або упередженості.

У рішеннях «Володимир Поліщук та Світлана Поліщук проти України» від 30.09.2010 року та у справі «Пантелеєнко проти України» від 29.06.2006 року Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що словосполучення «згідно із законом» по суті стосується національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм. Фраза «відповідно до закону» вимагає, щоб захід мав певне підґрунтя в національному праві.

Тобто відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, що відображує принцип, пов`язаний із належним відправленням правосуддя, в кожному рішенні судів та трибуналів повинні бути належним чином викладені аргументі, на яких вони базуються.

Постановляючи ухвалу, здебільшого, суд застосовує приписи пункту 42 остаточного Рішення Європейського суду з прав людини, ухваленого 15.11.2007 року за заявою № 22750/02 у справі «Бендерський проти України», де суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають достатньою мірою висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитись залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (рішення «Руїз Торійа проти Іспанії» від 09.12.1994 року). Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (рішення «Артіко проти Італії» від 13.05.1980 року). Право може вважатись ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом (пункт 33 рішення «Дюлоранс проти Франції» від 21.03.2000 року та пункти 32 і 35 рішення «Донадзе проти Грузії» від 07.03.2006 року).

Відтак, позиція сторони захисту почута, їх зауваження заслухані та вивчені судом, проте вони не знайшли в певній мірі належного юридичного підґрунтя задля їх задоволення.

Постановляючи ухвалу щодо продовження ОСОБА_1 строку застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР», суд ураховує приписи частини 1 статті 197 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких строк дії ухвали про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, а тому аналізуючи складність справи, її суб`єктний склад та об`єм доказової бази, обумовлений реєстром, доданим до обвинувального акту, вважає, за необхідне встановити строк дії цієї ухвали в частині тримання обвинуваченого ОСОБА_1 під вартою в 60 днів.

Також, з огляду на імперативний припис частини 2 статті 314-1 кримінального процесуального кодифікованого закону України суд не знаходить підстав задля доручення представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого.

Інших клопотань від учасників кримінального провадження не надійшло.

Обговорюючи питання щодо дистанційного судового провадження, керуючись приписами частин 1 та 4 статті 336 Кримінального процесуального кодексу України щодо можливості здійснення судового розгляду справи у режимі відео конференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), зокрема, у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження у судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин та для забезпечення оперативності судового провадження, ураховуючи факт застосування до обвинуваченого ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 12.05.2024 року включно, а також з метою забезпечення оперативності судового розгляду справи, суд вважає за можливе та доцільне проведення судових засідань із розгляду цього кримінального провадження в режимі відеоконференції з приміщення ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ХАРКІВСЬКІЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» в разі технічної неможливості його доставлення до зали судових засідань приміщення суду.

У цьому випадку суд наголошує, що чинною редакцією частини 2 статті 336 Кримінального процесуального кодексу України обумовлено, що суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

Однак, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Також, Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 259/2022 від 18.04.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022 року, № 757/2022 від 07.11.2022 року, № 58/2023 від 06.02.2023 року, № 254/2023 від 01.05.2023 року, № 451/2023 від 26.07.2023 року, № 734/2023 від 06.11.2023 року, що затверджені Законами України № 2119-ІХ від 15.03.2022 року, № 2212-ІХ від 21.04.2022 року, № 2263-ІХ від 22.05.2022 року, № 2500-ІХ від 15.08.2022 року, № 2738-ІХ від 16.11.2022 року, № 2915-ІХ від 07.02.2023 року, № 3057-ІХ від 02.05.2023 року, № 3275-ІХ від 27.07.2023 року, № 3429-ІХ від 08.11.2023 року, у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року і з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, та з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року й з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Зараз, відповідно до Указу Президента України № 49/2024 від 05.02.2024 року, що затверджений Законом України № 3564-ІХ від 06.02.2024 року, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України продовжено строк дії воєнного стану в України з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Відтак, на цей час в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введений й продовжений, зокрема, з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 2023 року строком на 90 діб, воєнний стан, а тому наявні всі підстави задля розгляду цього кримінального провадження в порядку відеоконференцзв`язку в разі технічної неможливості його доставлення до зали судових засідань приміщення суду.

Також, згідно з пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Пунктом 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вищезазначеного Закону на законодавчому рівні унормовано, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до цього, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, воєнний стан на території України не припинений та не скасований, а тому справа перебуває в провадженні суду із належними юрисдикційними повноваженнями по відправленню правосуддя.

Також суд вважає за необхідне врахувати, що у відповідності до частини 1 статті 317 Кримінального процесуального кодексу України усі письмові документи, надані суду учасниками підготовчого судового засідання під час його проведення, долучаються до матеріалів кримінального провадження (кримінальної справи) та залишаються в суді.

Приймаючи до уваги все вищевикладене, забезпечуючи право на свободу та особисту недоторканість, керуючись статтею 5 Конвенції з прав людини, статтею 29, 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Харченко проти України» від 10.02.2011 року та «Єлоєв проти України» від 06.11.2008 року, частиною 3 статті 152 та частиною 3 статті 153 Кримінального кодексу України № 2341-ІІІ від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями), статтею 17, пунктом 6 частини 2 статті 36 і пунктами 3 та 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року, пунктом 5 частини 1 статті 7, статтею 12, частинами 1 та 11 статтями 27, 31, 33, 34, частиною 2 статті 35, частиною 2 статті 110, частиною 5 статті 115, статтями 131, 132, 134 138, 176 178, 194, 196, частиною 4 статті 291, частиною 1 статті 293, статтями 314 - 317, частиною 1 статті 320, частиною 3 статті 331, статтею 336, частиною 2 статті 369, частиною 3 статті 371, статтею 372, частиною 2 статті 392, частиною 5 статті 532 та статтею 533 Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VІ від 13.04.2012 року (із змінами та доповненнями), -

у х в а л и в:

Призначити та провести судовий розгляд справи з єдиним унікальним № 624/60/24 (провадження № 1-кп/631/88/24) за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 грудня 2023 року під № 0001252, щодо обвинувачення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 146 і пунктом 3 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України, колегіально судом у складі трьох професійних суддів у відкритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження в приміщенні залу судових засідань № 1 Нововодолазького районного суду Харківської області 21 березня 2024 року о 15 годині 00 хвилин за участю: з боку сторони обвинувачення - прокурора Іванчак В. М. і потерпілого ОСОБА_5 ; з боку сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_1 та його захисника Міщенка Ю. І.,- зокрема в режимі відео конференції з ДЕРЖАВНОЮ УСТАНОВОЮ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» у разі відсутності технічної можливості доставлення обвинуваченого конвоєм безпосередньо до приміщення суду.

Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомити всіх учасників кримінального провадження як з боку сторони обвинувачення, так і з боку сторони захисту, викликавши їх у судове засідання.

Доручити відповідній службовій особі ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» перебувати із обвинуваченим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , поряд до закінчення дистанційного судового засідання.

Застосовані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження.

Учасникам кримінального провадження забезпечити можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Викликати в судове засідання для допиту в якості свідків:

?ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ,- засоби зв`язку номер мобільного телефону НОМЕР_3 ;

?ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ,- засоби зв`язку номер мобільного телефону НОМЕР_4 ;

?ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,- засоби зв`язку номер мобільного телефону НОМЕР_5 ;

?ОСОБА_9 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ,- засоби зв`язку номер мобільного телефону НОМЕР_6 ;

?ОСОБА_10 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , засоби зв`язку номер мобільного телефону НОМЕР_7 .

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яке за своєю правовою природою є клопотанням про продовження, обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою без застосування застави, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 146 і пунктом 3 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» на 60 днів, тобто до 12 травня 2024 року включно.

Зобов`язати прокурора негайно повідомити близьких родичів ОСОБА_1 про продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» на 60 днів, тобто до 12 травня 2024 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_1 , його захиснику Міщенку Ю. І., прокурору Іванчак В. М. та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» - для відома та виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині продовження застосованої обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй її копії.

В іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її постановлення. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачені частиною 1 статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала, що набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Ухвалу постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано колегією суддів в одному примірнику.

Головуючий суддя (суддя-доповідач) С. В. Мащенко

Судді І. О. Пархоменко

Т. М. Трояновська