Справа № 127/5788/24
Провадження № 1-кс/127/2570/24
У Х В А Л А

Іменем України

22 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Вінницькій області майора юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Вінницькій області майор юстиції ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000034 від 26.01.2023, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Макіївка, Донецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно, яке перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Слідчий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З огляду на наведене, з метою забезпечення арешту майна, підозрюваний не повідомлявся про розгляд даного клопотання.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000034 від 26.01.2023, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Макіївка, Донецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 будучи громадянином України, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, в період збройного конфлікту, перейшов на бік ворога, вступивши до складу т.зв. «транспортної інспекції Міністерства транспорту ДНР», з якої, в подальшому, російськими окупаційними військами сформовано зведені спільні загони із підрозділами т.зв. МВС ДНР, з метою сприяння в спричиненні шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а також надання його представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України.

Усвідомлюючи вищевказане, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 в травні 2014 року всяко підтримуючи «русский мир», висловлював бажання вступити на службу до лав поліції «ДНР» та продовжував сприяти незаконної діяльності особам з т.з. «ДНР».

Зокрема, ОСОБА_5 у вересні 2014 року (точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено) невстановленими особами, з числа окупаційної адміністрації м. Макіївка Донецької області запропоновано ОСОБА_5 , всупереч передбаченому Законом України «Про Національну поліцію» порядку, зайняти посаду начальника Червоногвардійського РВ Макіївського міського управління МВС» т.з. «Донецької народної республіки», на що останній надав свою добровільну згоду.

Після чого, ОСОБА_5 призначено окупаційною владою на посаду начальника Червоногвардійського РВ Макіївського міського управління МВС» т.з. «ДНР», що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Макіївка, вул. Перемоги, буд. 1, яка пов`язана з виконанням правоохоронних функцій у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Макіївського району Донецької області.

Відповідно до займаної посади на ОСОБА_5 покладено обов`язки щодо здійснення організації та керівництва роботи з:

- узагальнення та формування звітності незаконного правоохоронного органу «МВД ДНР» та її доповіді окупаційній владі міста;

- організації та проведення оперативно-розшукової та кримінально-процесуальної діяльності;

- контролю за діяльністю підлеглих співробітників;

- співпраці із засобами масової інформації різних форм власності на території «МВД ДНР» Донецької області.

В подальшому, з кінця лютого - початку березня 2022 (точного часу і дати в ході слідства не встановлено) ОСОБА_5 вступив до лав т.зв. «транспортної інспекції Міністерства транспорту» НЗФ «ДНР» з якої, в подальшому, російсько-окупаційними військами сформовано зведені спільні загони із підрозділами т.зв. «МВС ДНР».

У липні 2022 року ОСОБА_5 , підтримуючи діяльність окупаційної адміністрації держави-агресора, будучи відрядженим до міста Херсон, де спільно із представниками російських-окупаційних військ проводив фільтраційні заходи на предмет виявлення проукраїнського налаштованого населення та громадян, які сприяють ЗСУ у звільненні окупованих територій, а саме на виконання наданих йому владних повноважень у незаконно створеному правоохоронному органі, вжив заходи з:

- організації, забезпечення виконання та прийняття безпосередньої участі у проведенні заходів, в тому числі незаконних обшуків, затримань громадян України, що проживають на тимчасово окупованій території Херсонської області;

- співпраці із засобами масової інформації різних форм власності на території м. Херсон Херсонської області.

В подальшому, ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Херсон, із вказаного приводу дав інтерв`ю журналісту телеканалу ТРК «Юнион» під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке опубліковано 05.07.2022 в публічні групі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » месенджеру «Telegram».

Далі, продовжуючи свою протиправну діяльність, у грудні 2022 року, ОСОБА_5 у складі вищевказаного загону, перебуваючи у окупованому російсько-окупаційними військами м. Маріуполі Донецької області, де крім так званої підтримки громадського порядку, спільно із представниками рф, здійснював контроль за перевезенням вантажів та переміщенням транспортних засобів регіоном.

Під час проходження так званої служби ОСОБА_5 відкрито носив при собі вогнепальну зброю, був одягнений у військову камуфльовану форму зразка збройних сил РФ, відповідно до виконання покладених на нього обов`язків.

Отже, ОСОБА_5 , діючи на боці ворога держави-агресора рф, у складі незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР» вчиняє наступні дії:

- здійснює окупацію та охорону захоплених територій України;

- виконує вказівки та накази командирів з числа військовослужбовців збройних сил рф та осіб з числа учасників НЗФ терористичної організації «ДНР», які є за званням чи посадою вище;

- облаштовує та укріплює блокпости, здійснював інженерно-технічне облаштування позицій;

- під час несення служби у військовій камуфльованій формі зразка збройних сил рф відкрито носить при собі вогнепальну зброю.

Крім того, 24.02.2022 на виконання наказів вищого військового керівництва військовослужбовці збройних сил рф шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, у тому числі і міста Маріуполь Донецької області, яке було фактично захоплено та окуповано, починаючи з 26.02.2022.

Так, у квітні 2022 року представники окупаційної адміністрації держави-агресора рф створюють незаконні органи влади, серед яких мовою оригіналу «сводний отряд МВД ДНР», до якого здійснюють набір співробітників серед місцевих мешканців Донецької області, в тому числі і серед колишніх (звільнених) працівників Національної поліції України.

З метою функціонування незаконного правоохоронного органу, підриву авторитету української влади серед місцевого населення, підміни елементу примусу та контролю в особі правоохоронних органів України створений незаконний правоохоронний орган - «транспортна інспекція Міністерства транспорту» НЗФ «ДНР», із якої в подальшому російсько-окупаційними військами сформовано зведені спільні загони із підрозділами т.зв. «МВС ДНР».

Також, відповідно до п. 6 ч. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15 квітня 2014 року передбачено, що окупаційна адміністрація рф - сукупність державних органів і структур рф, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних рф самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Так, ОСОБА_5 , будучи колишнім начальником сектору карного розшуку РВ Кіровського МУ ГУМВС України в Донецькій області, який звільнений у 2012 році за власним бажанням, а у вересні 2014 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Макіївка Донецької області, прийняв пропозицію від невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників окупаційної адміністрації держави-агресора рф, надав добровільну згоду на зайняття посади у незаконному правоохоронному органі «Червоногвардійський РВ Макіївського міського управління МВС» т.з. «Донецької народної республіки», на посаду начальника районного відділу.

Починаючи приблизно з серпня 2022 року ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, добровільно та ініціативно вступив в лави т.зв. «транспортної інспекції Міністерства транспорту» НЗФ «ДНР» з якої, в подальшому, російсько-окупаційними військами сформовано зведені спільні загони із підрозділами т.зв. «МВС ДНР».

Обіймаючи зазначену посаду, пов`язану із охороною прав і свобод людини, протидією злочинності, підтриманням публічної безпеки і порядку, охороною громадського порядку і громадської безпеки, досудовим розслідуванням та іншими правоохоронними функціями, фактично виконуючи повноваження, притаманні Національній поліції України, ОСОБА_5 , здійснює свою протиправну діяльність в інтересах окупаційної влади держави-агресора рф, з метою підтримання окупаційної влади у м. Макіївка та м. Маріуполь Донецької області.

В подальшому, у липні 2022 року ОСОБА_5 , перебуваючи у відрядженні на тимчасово окупованій території м. Херсон Херсонської області, діючи умисно та виконуючи функціональні обов`язки в інтересах окупаційної влади на займаній посаді незаконно створеного співробітника загону «МВД ДНР» (мовою оригіналу сводного отряду «МВД ДНР»), а також у грудні 2022 року у м. Маріуполі Донецької області, здійснював патрулювання та фільтраційні заходи на території громади разом із представниками збройних формувань рф, а також вчиняв протиправні дії в інтересах окупаційної влади, пов`язані з охороною прав, правопорядку, що здійснюють від імені та за стандартами держави - агресора на тимчасово окупованій території м. Херсон Херсонської області та м. Маріуполь Донецької області, реалізація яких у свою чергу забезпечує становлення за зміцнення окупаційної влади рф шляхом утворення і функціонування незаконно створеного окупаційного правоохоронного органу рф на окупованій території України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 КК України (державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України), ч. 2 ст. 111 КК України (державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану), ч. 7 ст. 111-1 КК України (добровільне зайняття громадянином України посаду в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, а також добровільна участь в незаконних збройних формуваннях, створених на тимчасово окупованій території, та в збройних формуваннях держави-агресора та надання таким формуванням допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України).

16 січня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України та відповідно до ч. 3 ст. 111 та ст. 135 КПК України вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Проаналізувавши зміст доданих до клопотання документів слідує висновок, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, обґрунтована.

Обгрунтовуючи клопотання слідчим зазначається про те, що метою накладення арешту на майно підозрюваного є конфіскація майна, як виду покарання.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, санкцією ч. 1 ст. 111 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої; санкцією ч. 2 ст. 111 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна; санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №366528231 від 20.02.2024 слідує, що квартира, за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - по 1/4 частки у кожного.

З огляду на зазначене слідує, що у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) у спільній частковій власності перебуває квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розмір його частки становить - 1/4.

Таким чином, з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, врахувавши те, що вищевказане майно належить особі, щодо якої судом може бути призначено покарання у виді конфіскації майна, а відтак з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню частково.

В той же час, відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, слідчий суддя вважає, що арешт на 1/4 квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інших осіб необхідно накласти шляхом заборони розпоряджатися та використовувати вказане майно.

Що стосується накладення арешту на вищевказану квартиру вцілому як на об`єкт нерухомого майна, то в цій частині клопотання слідчого задоволенню не підлягає, оскільки такий арешт буде порушувати права співвласників квартири - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які не є підозрюваними у даному кримінальному провадженні, а відтак їх майно не підлягає конфіскації.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме на 1/4 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпоряджатися та використовувати вказане майно.

В решті вимог клопотання відмовити.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Вінницькій області майора юстиції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Вінницькій області майора юстиції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: