Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3555/24
Номер провадження 1-кс/711/970/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000175 від 01.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лисянка, Лисянського р-ну, Черкаської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не є особою з інвалідністю, розлученого, стрільця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поданим в рамках кримінального провадження №0000175, внесеним до ЄРДР 01.05.2024 у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000175 від 01.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.05.2024 близько 18 години 30 хвилин, знаходячись за місцем фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , разом з рідним братом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вживали алкогольні напої. В ході спільного вживання спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 розпочалася обопільна сварка, в ході якої у ОСОБА_5 раптово виник прямий умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_8 та в подальшому ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою протиправного заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_8 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, а також бажаючи їх настання, взявши ніж в руку, наніс ОСОБА_8 близько 5-6 ударів в область грудної клітини зліва, живота та спини. Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому тілесні ушкодження, внаслідок яких останній помер на місці, що свідчить про вчинення ОСОБА_5 фізичного насильства, як форми домашнього насильства, відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

02.05.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

01.05.2024 о 22 годині 40 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Слідчий вказує, що причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.05.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.05.2024;

- протоколом огляду місця події від 01.05.2024;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 01.05.2024;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.05.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 02.05.2024;

- випискою з амбулаторної карти № 440;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи зібрані докази на даному етапі досудового розслідування, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який відповідно ч. 1 ст. 115 КК України карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Метою застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик можливого переховування від органу досудового розслідування з підстав тяжкості покарання, що загрожує, також узгоджується і з позицією Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, що не пов`язаний із триманням під вартою, усвідомлюючи, що він підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи те, що протоколом огляду місця події вилучено ніж, який лише можливо являється знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення, що буде з`ясовано під час проведення відповідних судових експертиз, продовжує існувати ризик, що кримінальне правопорушення вчинено іншим знаряддям, яке ОСОБА_5 перебуваючи не під вартою може знищити або сховати;

- відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик незаконного впливу на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що свідками та потерпілої від вказаного правопорушення були батьки та сестра ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, ОСОБА_5 матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків, потерпілого, шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.

Зазначене вище, свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Також, слідчий вказує, що на теперішній час в органу досудового розслідування немає даних про те, що ОСОБА_5 не може утримуватися в умовах СІЗО.

Виходячи з усього вище перерахованого, жоден із м`якших запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігти наведеним вище ризикам.

На підставі викладеного, слідчий, за погодженням з прокурором, просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном 60 діб.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на доводи викладені в ньому та додані до нього докази. Прокурор додатково вказала, що підозра, пред`явлена ОСОБА_5 є досить обґрунтованою, зважаючи на вказані в клопотанні обставини затримання останнього. Крім того зауважила на існуванні реальних та достатньо обґрунтованих ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказані в клопотанні. Зокрема просила суд врахувати те, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість покарання, яка йому загрожує в разі визнання його винним у вчинені вказаного кримінального правопорушення, може переховуватись від слідства та суду. Крім того, останній може знищити, сховати чи спотворити речі, які матимуть важливе значення для встановлення істини в кримінальному провадженні, оскільки, ніж, шо був вилучений на місці злочину, за версією слідства може бути знаряддям злочину, проте, висновку експертизи, яка б це підтвердила, ще не отримано. Також, свідками вчинення кримінального правопорушення є батьки підозрюваного, з якими він спільно проживає, а тому ОСОБА_5 може впливати на свідків з метою зміни ними своїх показів та уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. За таких обставин, жоден інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який призвів до загибелі особи, сторона обвинувачення просила не застосовувати щодо останнього альтернативний запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні, зважаючи на позицію її підзахисного, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 поклалась на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

01.05.2024 ОСОБА_5 було затримано та 02.05.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.05.2024; протоколом огляду місця події від 01.05.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 01.05.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 02.05.2024; випискою з амбулаторної карти № 440; іншими матеріалами кримінального провадження..

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" N 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за інкримінований в провину ОСОБА_5 злочин, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, тому усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо наявності ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду.

Що стосується ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення про те, що органом досудового розслідування на даний час повністю не встановлені знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а тому перебуваючи на волі підозрюваний, будучи обізнаним про місцезнаходження таких речей, зможе їх знищити або спотворити.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, які є батьками підозрюваного, та потерпілу, яка є його рідною сестрою, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Отже, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, приходить до висновку про наявність ризиків кримінального провадження, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Крім того, слідчий суддя вважає, що є неможливим застосування до підозрюваного таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Так, враховуючи особливості події кримінального правопорушення (місце, мету, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні, тощо), вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування..

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначеним ризикам, а саме переховування від органу досудового розслідування та суду, спілкування підозрюваного із свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні, а також можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню та обирає підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.06.2023.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при обранні запобіжного заходу, оскільки останньому повідомлено про підозру за ч.1 ст. 115 КК України, що потягло загибель особи.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000175 від 01.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 29.06.2024 включно з утриманням в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання 01.05.2024.

Строк дії ухвали визначити до 29 червня 2024 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1