Справа №585/1706/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/537/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 липня 2023 року, якою частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення,

ВСТАНОВИЛА:

До Роменського міськрайонного суду Сумської області звернувся засуджений ОСОБА_8 з клопотанням про застосування до нього дії частини 5 статті 72 КК України у редакції Закону України № 838 - VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та зарахування строку попереднього ув`язнення, в якому просив зарахувати йому в строк відбування покарання строк перебування його в Запорізькому слідчому ізоляторі в період з 07.04.2009 року по 10.12.2011.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 липня 2023 року клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання задоволено частково. На підставі ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону України №838 - VIII від 26.11.2015 року) засудженому ОСОБА_8 у строк відбування покарання за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 24.06.2010 року, зараховано строк попереднього ув`язнення у період з 07.04.2009 року по 18.11.2010 року включно, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі. В решті вимог за клопотанням - відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим, що клопотання засудженого підлягає задоволенню в частині зарахування як строку попереднього ув`язнення при утриманні в Запорізькому слідчому ізоляторі, у період з 07.04.2009 року по день набрання вироку законної сили - 18.11.2010 року включно, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. У іншій частині вимог, про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання засудженому з 19.11.2010 року по 10.12.2011 року, суд дійшов висновку, що у цій частині клопотання задоволенню не підлягає, оскільки такий строк не є строком попереднього ув`язнення у розумінні кримінального процесуального закону, оскільки такий строк припинився у зв`язку із набранням вироком законної сили.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник засудженого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 липня 2023 року в частині відмови у зарахуванні ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 19 листопада 2010 року по 10 грудня 2011 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі і ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відповідні вимоги клопотання задовольнити в повному обсязі. В іншій частині ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області залишити без змін.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник вказував, що суд першої інстанції помилково взяв до уваги лише ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» і вважав, що попереднім ув`язненням слід вважати лише міру запобіжного заходу з моменту ухвалення вироку і до моменту набрання ним законної сили, залишивши, при цьому, поза увагою положення и. ґ абз. 4 ч. 5 ст. 72 в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, які застосовуються незалежно від того, коли було ухвалено вирок чи коли він набрав чинності.

Фактично, суд першої інстанції застосував п. в абз. 4 ч. 5 ст. 72 в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, але не застосував також додатково п. ґ абз. 4 ч. 5 ст 72 в редакції Закону № 83 8-VIII від 26 листопада 2015 року, який підлягає застосуванню. Правила п. ґ абз. 4 ч. 5 ст. 72 в редакції Закону № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року застосовуються до всього періоду, поки особа знаходилася в установі попереднього ув`язнення у зв`язку із проведенням слідчих дій та/або здійснення судового розгляд кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника - адвоката ОСОБА_7 , який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити, думку прокурора, який проти задоволення вимог апеляційної скарги захисника заперечив, просив оскаржувану ухвалу суду залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як було встановлено судом першої інстанції, вироком Апеляційного суду Запорізької області від 24.06.2010 року ОСОБА_8 було засуджено за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

Ухвалою Верховного суду України від 18.11.2010 р. вище зазначений вирок було залишено без змін.

Вирок Апеляційного суду Запорізької області від 24.06.2010 року набрав законної сили 18.11.2010 року.

Так, відповідно до ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом. Який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, зараховується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Законом № 838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» було змінено ч. 5 ст. 72 КК України і визначено, що відповідно до положень п. п. «г» п. 2 ч.5 ст. 72 КК України час перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження, має бути зараховано в строк відбування покарання із розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Пунктом 103 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року передбачено, що якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20.06.2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

Законом № 2046-VIII від 18 травня 2017 «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності 21 червня 2017 року, знову було внесено зміни до ч. 5 ст. 72 КК України, відповідно до яких термін попереднього ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі з розрахунку день за день або за правилами, передбаченими в ч.1 ст.72 КК України.

Між тим, як правильно встановлено судом першої інстанції, на час тримання під вартою ОСОБА_8 у зв`язку із розглядом кримінального провадження за його обвинуваченням, на останнього поширювалась дія ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року). Тому в цій частині клопотання підлягає задоволенню, а саме в частині зарахування як строку попереднього ув`язнення при утриманні в Запорізькому слідчому ізоляторі, у період з 07.04.2009 року по день набрання вироку законної сили - 18.11.2010 року включно, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

В той же час, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що в частині вимог про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання засудженому з 19.11.2010 року по 10.12.2011 року, клопотання задоволенню не підлягає, оскільки такий строк не є строком попереднього ув`язнення у розумінні кримінального процесуального закону, тому що він припинився у зв`язку із набранням вироком законної сили, з чим також погоджується колегія суддів, всупереч вимогам апеляційної скарги захисника.

Оскільки істотних порушень норм КПК України, які б виступили підставою для скасування ухвали суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено, то на підставі викладеного ухвала суду є законною, оскільки ухвалена згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованою, оскільки ухвалена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 липня 2023 року, якою засудженому ОСОБА_8 частково задоволено його клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4