Єдиний унікальний номер справи 185/5824/23
Провадження № 1-кс/185/672/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_3 ,

судді ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 подав заяву про відвід судді ОСОБА_4 , посилаючись на наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості судді. Зокрема, відвід судді ОСОБА_4 мотивований тим, що на його думку, останній під час судового розгляду кримінального провадження у зв`язку з неможливістю адвоката приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції через технічні негаразди з якістю зв`язку, висловлює твердження, що адвокат ОСОБА_3 не з`являється в судові засідання та зриває їх проведення, та надає обвинуваченому рекомендації замінити захисника. Вбачав образливим для себе фразу судді: «Якщо ви не можете здійснювати повноваження за станом здоров`я, тоді не беріться за захист людей».

Заявник - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав свою заяву про відвід та просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві.

ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 Заявив, що суддя ОСОБА_4 не реагує на порушення, які наявні в матеріалах кримінального провадження, що надані як докази.

Прокурор проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_4 заперечував, вважав її безпідставною. Пояснив, що обвинувачений тримається під вартою з 01 лютого 2023 року. Захисник неодноразово не з`являвся в судові засідання, не виходив для участі в судових засіданнях в режимі відеоконференції, судовий розгляд триває з 2023 року.

Суддя ОСОБА_4 підстави для відводу вважав необґрунтованими, а доводи щодо його упередженості надуманими. Пояснив, що всі дати судових засідань узгоджувались під відеозапис з захисником ОСОБА_3 з урахуванням його лікування і можливості явки в судові засідання, про що зазначено в журналі судового засідання. Заява про неможливість вийти на зв`язок через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області за 07 березня 2024 року і 19 березня 2024 року, адвокат ОСОБА_3 надав сьогодні, тобто 29 травня 2024 року. Ніяких рішень про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності КДК він не ухвалював.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Разом з тим, при розгляді питання заявлених відводів суд вирішує питання наявності або відсутності обставин, які виключають участь судді у кримінальному провадженні та які свідчать про його упередженість, та не вдається в питання відповідності прийнятих процесуальних рішень вимогам матеріального та процесуального законодавства, бо дані питання вирішуються апеляційною інстанцією під час перегляду судових рішень, винесених у кримінальному провадженні.

Статтею 75 КПК України встановлено вичерпний перелік підстав відводу судді, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України, порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

У заяві про відвід судді адвокатом ОСОБА_3 не наведено конкретних фактичних обставин та не надано доказів на їх підтвердження, які б свідчили про особисту упередженість чи небезсторонність судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Фраза на яку посилається адвокат ОСОБА_3 : «Якщо ви не можете здійснювати повноваження за станом здоров`я, тоді не беріться за захист людей», несвідчить про особисту упередженість чи небезсторонність судді ОСОБА_4 , не викликає сумнів щодо об`єктивності проведення ним судового слідства у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Зауваження судді з приводу неможливості захисника адвоката ОСОБА_3 забезпечити його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, та забезпечити належну якість зображення і звуку, під час участі його в судовому засіданні в режимі відеоконференції, не можуть бути розцінені як упередженість судді та не є підставою для його відводу.

Заявлений судді ОСОБА_4 відвід в частині підстави подання на нього скарги до ВРП, не свідчить про упередженість даного судді під час розгляду зазначеної справи, а тому не може бути підставою для відводу, оскільки заявлення відводу судді є процесуальним правом учасників справи і така позиція відповідає рішенню Ради суддів України від 08 червня 2017 року № 34, яке встановлює, що наявність скарги щодо судді у провадженні ВРП не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи.

Більш того суддя ОСОБА_4 пояснив, що йому невідомо про наявність скарг адвоката ОСОБА_3 на його дії, і пояснень з цього приводу він не давав.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_5 суд, зазначає, що оцінку належності і допустимості доказів, досліджених у судовому засіданні, суд має надавати і викладати в нарадчий кімнаті в судовому рішенні, яке по даному провадженню ще не постановлено.

Доводи, наведені в заяві про відвід жодним чином не можуть свідчити про упередженість судді або зацікавленість в розгляді справи. Такі доводи ґрунтуються лише на припущеннях та суб`єктивному ставленні особи, яка подала заяву про відвід, до процесуальних дій судді під час розгляду справи.

Зважаючи на те, що на даний час відсутні об`єктивно обґрунтовані сумніви у неупередженості головуючого по справі судді, та заявлений відвід не містить наявних, належних та підтверджених даних, які б викликали сумнів у неупередженості судді та свідчили про наявність підстав для його відводу, визначених положеннями ст. 75 КПК України,суд дійшов висновку, що заява про відвід судді ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 81, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатаОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1