Справа №333/5688/24
Номер провадження 1-кс/333/1845/24
УХВАЛА

іменем України

про арешт майна

27 червня 2024 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1
за участю:секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0004820, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2024 року старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначила, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи громадянкою України, перебуваючи на посаді старшого слідчого слідчого відділу Бердянського РВП ГУ НП в Запорізькій області, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання РФ території м. Бердянська та інших населених пунктів Запорізької області, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади РФ, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації РФ та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на тимчасово окупованій території Запорізької області та, зокрема, на тимчасово окупованій території м. Бердянська Бердянського району Запорізької області, системи органів державної влади РФ, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, приблизно у першій половині квітня 2022 року (більш точних дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), в період проведення військових дій на території Запорізької області, використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, перейшла на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою РФ.

Так, ОСОБА_5 з власної ініціативи добровільно розпочала «службу» в підпорядкуванні окупаційної влади РФ, у так званій «народній міліції м. Бердянська», виконувала вказівки і розпорядження керівників окупаційної адміністрації РФ, зокрема, проводила та приймала участь у проведенні незаконних обшуків у домоволодіннях та інших об`єктах власності громадян України, у тому числі у своїх колег поліцейських Бердянського РВП ГУ НП в Запорізькій області; проводила допити патріотично налаштованих громадян, які були затримані окупаційною адміністрацію за свою проукраїнську позицію, усвідомлюючи, що в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто державну зраду.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у державній зраді, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Крім того, громадянка України ОСОБА_5 , знаходячись на території міста Бердянська Бердянського району Запорізької області, яка з 27.02.2022 є тимчасово окупованою, будучи працівником правоохоронного органу та перебуваючи на посаді старшого слідчого слідчого відділу Бердянського РВП ГУ НП в Запорізькій області, маючи відповідну освіту, фахові знання та досвід роботи, діючи умисно, із власних корисливих мотивів та з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями РФ, не пізніше кінця квітня 2024 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), добровільно зайняла посаду, мовою оригіналу: «следователя следственного отдела» незаконного правоохоронного органу, мовою оригіналу: «Бердянского управления внутренних дел Главного управления МВД в Запорожской области», створеного на тимчасово окупованій території

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України - добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Так, 30.05.2024 у даному кримінальному провадженні складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Складене повідомлення про підозру ОСОБА_5 та повістки про виклик останньої на 10.06.2024, 11.06.2024, 12.06.2024 до Запорізької обласної прокуратури (м. Запоріжжя, вул. Дмитра Апухтіна, 29-а) станом на 01.06.2024 були опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, таким чином відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 136, 278 КПК України було вжито заходів для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру. 10.06.2024, 11.06.2024, 12.06.2024 підозрювана ОСОБА_5 за викликом до Запорізької обласної прокуратури не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

17.06.2024 постановою слідчого підозрювану ОСОБА_5 оголошено в розшук.

ОСОБА_5 , відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України, підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які законом, згідно санкції ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта з РСЦ ГСЦ МВС в Запорізькій області підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 1 га, кадастровий номер :01:011:0019 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020).

Таким чином, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, з метою забезпечення кримінального провадження в частині можливої конфіскації майна підозрюваної, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане вище майно, яке на праві власності належить підозрюваній ОСОБА_5 .

В судове засідання слідчий не з`явилась, надала заяву, за змістом якої клопотання підтримала повністю, просила суд його задовольнити.

Захисник в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

З матеріалів клопотання вбачається, що першим слідчим відділом ((з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004820 від 13.06.2024 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Підстави для накладення арешту на майно з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч. 2 ст. 170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкція ч. 2 ст. 111 та ч. 7 ст. 111-2 КК України, які інкриміновані ОСОБА_5 передбачає застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, тому накладення арешту на майно підозрюваної є необхідним для забезпечення можливої конфіскації майна останньої.

Так, відповідно до інформаційної довідки № 375827584 від 24.04.2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що ОСОБА_5 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 1 га, кадастровий номер :01:011:0019 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020)

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 підлягає задоволенню у повному обсязі, у зв`язку з доведеністю мети такого арешту, закріпленого п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 369-372, 392 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0004820, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України- задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, яке належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку площею 1 га, кадастровий номер :01:011:0019 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020).

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1