УХВАЛА

13 березня 2024 року

м. Київ

справа № 739/187/23

провадження № 51-1343 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 03 липня 2023 року та вирок Чернігівського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року щодо останнього,

установив:

Вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 03 липня 2023 року, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Відповідно до вироку Чернігівського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року, за результатами розгляду апеляційної скарги прокурора, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та необхідністю застосування більш суворого покарання, вказаний вирок суду першої інстанції та ухвалу Сосницького районного суду Чернігівської області від 18 липня 2023 року про виправлення описки, судом скасовано.

Ухвалено у цій частині свій вирок, яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльність та включено інформацію про засудженого до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та недоторканності малолітньої особи. В решті вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, встановивши йому строк для усунення недоліків, з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Тобто, посилаючись на незаконність судових рішень особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Проте захисник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.

Як убачається із змісту касаційної скарги, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, захисник порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник фактично зазначає, що вирок апеляційного суду, на його думку, не відповідає вимогам ст. 374 КПК України, оскільки суд, не досліджуючи докази, у резолютивній частині рішення зазначив про винуватість засудженого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

При цьому вважає, що вирок суду першої інстанції є також незаконним через невідповідність висновків суду першої інстанції викладеним у вироку фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду.

Крім того, захисник не погоджується із призначеним засудженому покаранням та вказує, що за умови наявності наведених порушень, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню із призначенням нового розгляд у суді першої інстанції.

Так, відповідно до ст. 415 КПК України, підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції є: порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Тобто, при здійсненні касаційного провадження суд касаційної інстанції не уповноважений скасовувати чи змінювати оскаржувані судові рішення через невідповідність викладених у них висновків фактичним обставинам справи, а виходить із обставин, встановлених в оскаржуваних судових рішеннях. Також, касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноту судового розгляду.

Натомість вказані обставини належать до предмету перевірки суду апеляційної інстанції в межах вимог апеляційних скарг.

Проте, порушуючи питання про призначення нового розгляду у суді першої інстанції, через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду, захисник не вказує конкретні істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у взаємозв`язку з положеннями ст. 415 КПК України, які були б підставами для скасування саме вироку суду першої інстанції.

Разом з тим, захисник зазначає обставини, які не є предметом касаційного розгляду, а також не були предметом перевірки у суді апеляційної інстанції.

Захиснику слід врахувати, що суд апеляційної інстанції фактично виступає останньою інстанцією, яка надає можливість сторонам перевірити повноту судового розгляду та правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження судом першої інстанції.

Тому, посилаючись на суворість заходу примусу, захиснику необхідно вказати, які порушення, допустив суд апеляційної інстанції при виборі іншої міри покарання з огляду на загальні засади призначення покарання.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою захисника.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.

Враховуючи наведе, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, надавши йому десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

При повторному зверненні до суду касаційної інстанції захисником має бути підтверджено, що він не пропустив цей строк.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 03 липня 2023 року та вирок Чернігівського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року щодо останнього залишити без руху, надавши адвокату десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3