ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/393/24 Справа № 705/1074/24 Категорія: ст.537,539 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

представника ДУ «Старобабанівська

виправна колонія (№92)» ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 березня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и л а :

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням про умовно-дострокове звільнення, у якому просив суд застосувати до нього ст.81 КК України, так як він став на шлях виправлення та підтвердив це своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

11.03.2024 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення , мотивуючи тим, що ОСОБА_7 своєю поведінкою не довів виправлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив переглянути його справу та застосувати до нього ст.81 КК України.

Зазначив, що він звернувся до Уманського міськрайонного суду з клопотанням про застосування ст.81 КК України, однак йому було відмовлено, з чим він не погоджується.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, зазначив, що за місцем відбуття покарання він працює, та має 1 стягнення, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив вимоги апеляційної скарги та зауважив, що за час перебування засудженого в місцях відбування покарання його правова поведінка є не стабільною, думку представника ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92» ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу засудженого, вивчивши матеріали клопотання, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року - умовно-дострокове звільнення має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених, а також - для попередження здійснення нових злочинів. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України). Рішення в питанні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання можна приймати лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого, з`ясування питання про ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, про його участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його намірів на майбутнє, зокрема, наявності бажання і реальної можливості залучення до праці при поверненні додому, тощо.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушень правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті колективу і сумлінне ставлення до громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, праці, визнання вини у вчиненому злочині тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; внесенням раціоналізаторських пропозицій і винахідницьких відкриттів; відсутністю відмов від роботи, не виходив на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; виконанням норм виробітку; ставленням до майна, знарядь виробництва; прагненням придбати спеціальність або підвищити кваліфікацію; відсутністю трудових порушень; суворим додержанням правил охорони праці і правил техніки безпеки та ін.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений 28.01.2022 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03.11.2020 по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за два. Початок строку відбування покарання: 01.08.2022. Кінець строку покарання 03.02.2025.

На час розгляду клопотання ОСОБА_7 відбув 2/3 частини покарання у виді позбавлення волі.

Тобто, засуджений фактично відбув строк покарання, визначений ч. 3 ст. 81 КК України.

Відповідно до характеристики від 05.01.2023 ОСОБА_7 за час перебування в ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8», ДУ «Київський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. З 19.09.2022 за період відбування покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92» характеризувався посередньо, працевлаштований столяром на виробництві установи, до праці ставиться сумлінно.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_7 від 05.01.2023 стягнень та заохочень не мав.

Відповідно до характеристики від 06.04.2023 ОСОБА_7 за період відбування покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92» характеризувався негативно, відомості про працевлаштування відсутні. Один раз порушив режим відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_7 від 06.04.2023 мав одне стягнення від 03.01.2023 у виді попередження, заохочень не мав.

Відповідно до характеристики від 07.09.2023 ОСОБА_7 за період відбування покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92» характеризувався посередньо, один раз порушив режим відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашене. Працевлаштований в господарській обслузі установи, до праці ставиться сумлінно, за що один раз заохочувався правами начальника установи. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує посередньо, робить належні висновки не завжди.

Відповідно до характеристики від 23.02.2024 ОСОБА_7 за період відбування покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92» характеризується позитивно, Працевлаштований в господарській обслузі установи, до праці ставиться сумлінно, за що два рази заохочувався правами начальника установи. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує позитивно, робить належні висновки.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_7 від 23.02.2024 мав одне стягнення, яке погашене в установленому порядку, та два заохочення.

Наведене дає підстави вважати, що поведінку засудженого ОСОБА_7 в період відбування покарання в ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8», ДУ «Київський слідчий ізолятор» та ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92» не можна назвати вцілому сумлінною.

Умовно достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 має 6 судимостей за злочини проти власності та проти життя та здоров`я особи, що свідчить про повторність вчинення кримінальних правопорушень, та те, що він не зробив належних висновків, і в його поведінці відсутні належні та позитивні зміни, що створюють готовність до самокерованої правослухняної поведінки та повернення його до самостійного загальноприйнятого суспільно нормативного життя в суспільстві.

Слід зазначити, що ОСОБА_7 під час утримання в умовах попереднього ув`язнення характеризувався посередньо, до праці не залучався, заохочень та стягнень не мав. За час відбування покарання в ДУ «Старобабанівській виправна колонія № 92» з 23.09.2022 позитивно характеризувався не завжди. Порушував режим відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності (03.01.2023), стягнення погашене в установленому законом порядку, та має 2 заохочення (05.07.2023 та 04.01.2024). Також ОСОБА_7 не є працевлаштований, виконує роботи по благоустрою колонії, що є обов`язком кожного засудженого та по суті не є його працевлаштуванням. Рішенням комісії установи від 07.09.2023 відмовлено в направленні на розгляд суду клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого, так як останній не довів свого виправлення.

Доводи апелянта про те, що він став на шлях виправлення та підтвердив це своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, є неспроможними, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Твердження апелянта про те, що він працевлаштований, оскільки виконує роботу по благоустрою установи, також є безпідставними, так як виконання роботи по благоустрою установи згідно ч.3 ст.107 КВК України є обов`язком кожного засудженого та не є його працевлаштуванням.

Стосовно доводів апелянта про те, що він має матір та їх сім`я є багатодітною, і вони потребують його допомоги, то дана обставина не може бути підставою для застосування до ОСОБА_7 ст.81 КК України про умовно-дострокове звільнення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення і обгрунтовано відмовив в задоволенні клопотання засудженого, підстави для скасування ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.03.2024, яка є законною, обгрунтованою та вмотивованою - відсутні.

Керуючись ст.404, 407, 537, 539 КПК України, ст.81 КК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 березня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді