Справа № 202/1120/24
Провадження № 1-кс/202/2179/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000641 від 04.12.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, який народився у м. Дніпропетровську, одруженому, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимому, непрацюючому, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 -

ВСТАНОВИВ:

18.03.2024 слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 27 вересня 2023 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходячись невстановленому місці, переслідуючи корисливий мотив, направлений на отримання незаконного прибутку та швидкого збагачення, достовірно знаючи, що на території України Указами Президента введено воєнний стан, вступили в попередню злочину змову та домовились про вчинення особливо тяжких злочинів, а саме вчинення вимагання передачі чужого майна, з погрозою застосування насильства над потерпілим та з погрозою пошкодження чи знищення його майна, або майна, що перебуває в його віданні.

Відповідно до попередньої змови, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , передбачили наступне: пошук потенційних потерпілих серед осіб-підприємців, які здійснюють свою діяльність в м. Дніпро; створення штучного конфлікту з вказаною особою, під надуманим приводом; висловлювання погроз застосування насильства до потерпілого, а також погроз пошкодження чи знищення його майна, або майна, що перебуває в його віданні; вимагання від потерпілого передачі грошових коштів, за вирішення «конфлікту» та/або за сплату неіснуючого боргу; вимагання від потерпілого передачі грошових коштів щомісячно, за не перешкоджання здійснення ним підприємницької діяльності; вимагання від потерпілого передачі так званих «відступних», тобто всіх наявних в нього грошових коштів та майна, за не перешкоджання здійснення ним підприємницької діяльності в подальшому, та «звільнення» його від сплати щомісячних «платежів».

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 27 вересня 2023 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, з корисливих мотивів, реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна, достовірно знаючи, що на території України Указом Президента введено та діє по теперішній час воєнний стан, обрали об`єктом своїх злочинних посягань раніше незнайомого їм ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є фізичною особою-підприємцем, та разом із своїм партнером ОСОБА_10 , здійснює діяльність із передачі в оренду автомобілів, в тому числі із правом викупу, фізичним особам.

Так, 28 вересня 2023 року, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , зателефонував ОСОБА_10 , та повідомив про те, що він, нібито придбав на автомобільній площадці автомобіль марки Volkswagen Touareg р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , і необхідно щоб останній надав йому генеральну довіреність на продаж вказаного автомобіля.

Встановлено, що вказаний автомобіль перебував в оренді у гр. ОСОБА_11 , який взяв грошові кошти в борг у представників вказаної автомобільної площадки, та в якості застави залишив вказаний автомобіль, який в подальшому, не маючи на це законних підстав, нібито неофіційно придбав ОСОБА_7 .

В зв`язку з тим, що ні ОСОБА_10 , ні ОСОБА_9 вищевказаний автомобіль не продавали, останній домовився про зустріч з ОСОБА_7 , для з`ясування всіх обставин з приводу даного факту.

28 вересня 2023 року, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , на автомобілі марки Toyota Sequoia, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 прибув до Залізничного вокзалу, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , де зустрівся з ОСОБА_9 .

В ході спілкування, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вимагання передачі чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, достовірно знаючи, що на території України Указом Президента введено та по теперішній час діє воєнний стан, висловив протиправну вимогу ОСОБА_9 про передачу йому грошових коштів в розмірі 3 000 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України, станом на момент вчинення злочину складало 109 705 гривень 80 копійок, на що ОСОБА_9 відмовився, посилаючись на те, що він не закладав вказаний автомобіль на автомобільній площадці, і що ОСОБА_11 не мав права цього робити, оскільки автомобіль йому не належав, і якщо ОСОБА_7 хоче повернути грошові кошти, які він нібито віддав менеджеру автомобільної площадки, то він має звертатись саме до вказаного менеджеру, а не до нього, як до фактичного власника автомобіля. На що ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, створюючи штучну конфліктну ситуацію, повторно висловив вимогу ОСОБА_9 про передачу йому грошових коштів в розмірі 3 000 доларів США, та в разі відмови висловив погрози пошкодження або знищення вищевказаного автомобіля, шляхом його повного спалення.

Після чого, 28.09.2023 приблизно в 18:00 годин, ОСОБА_9 , на вимогу ОСОБА_7 , прибув до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_6 », яке розташоване за адресою АДРЕСА_3 , де зустрівся з ОСОБА_7 , та раніше не знайомими ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

Надалі, в ході спілкування, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, достовірно знаючи, що на території України Указом Президента введено та в теперішній час діє воєнний стан, висловили протиправну вимогу ОСОБА_9 про передачу їм грошових коштів в розмірі 3 000 доларів США, в якості сплати за повернення автомобіля Volkswagen Touareg р.н. НОМЕР_1 , на що ОСОБА_9 , сприймаючи погрози вищевказаних осіб, щодо пошкодження або знищення шляхом повного спалення вищевказаного автомобіля як реальні, діючи всупереч своєї волі, погодився на передачу вказаної суми грошових коштів.

Після чого, ОСОБА_7 , надав вказівку ОСОБА_5 та ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 проїхати до відділення банку «Ideabank», де останній повинен був зняти з особистої банківської картки готівкові кошти, які в подальшому повинен був передати ОСОБА_7 .

В зв`язку з чим, ОСОБА_9 , діючи проти своєї волі, реально побоюючись за стан автомобіля Volkswagen Touareg р.н. НОМЕР_1 , який був йому ввірений ОСОБА_10 , погодився, та в супроводі ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , прибув до відділення банку « ІНФОРМАЦІЯ_7 », яке розташоване по вул. Артема-Шевченко, де з особистої картки № НОМЕР_3 зняв грошові кошти в розмірі 60 000 гривень, та в супроводі вищевказаних осіб повернувся до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

В цей же момент, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, достовірно знаючи, що на території України Указом Президента введено та в теперішній час діє воєнний стан, висловив протиправну вимогу ОСОБА_9 про передачу їм грошових коштів в розмірі 60 000 гривень, в якості сплати половини боргу за повернення автомобіля Volkswagen Touareg р.н. НОМЕР_1 , на що ОСОБА_9 , сприймаючи погрози вищевказаних осіб, щодо пошкодження або знищення шляхом повного спалення вищевказаного автомобіля як реальні, діючи всупереч своєї волі, передав ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 60 000 гривень.

Після чого, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, достовірно знаючи, що на території України Указом Президента введено та в теперішній час діє воєнний стан, висловив протиправну вимогу ОСОБА_9 про передачу їм грошових коштів в розмірі 20 000 гривень щомісячно, за не перешкоджання здійснення ним підприємницької діяльності, та за подальше врегулювання можливих конфліктів з особами, із числа кримінального світу, на що ОСОБА_9 відмовився.

В зв`язку з чим, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, висловили погрози застосування відносно потерпілого ОСОБА_9 насильства, та погрози, щодо пошкодження або знищення всього його майна, та майна, що було йому ввірене, в разі не сплати їм вказаної щомісячної «данини».

28.10.2023 приблизно в 09:00 годин, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з відома ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, достовірно знаючи, що на території України Указом Президента введено та в теперішній час діє воєнний стан, на автомобілі марки Mercedec-Benz VITO, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , прибули до офісного приміщення ОСОБА_9 , розташованого за адресою АДРЕСА_4 , де висловили останньому вимогу про передачу їм грошових коштів в розмірі 20 000 гривень, в якості оплати за те, що вони не перешкоджають здійсненню ним підприємницької діяльності, на що ОСОБА_9 , реально побоюючись за своє життя та здоров`я, а також за ввірене йому майно, а саме автомобілі, всупереч своєї волі, передав вказаним особам грошові кошти в розмірі 20 000 гривень.

Надалі, 25.11.2023 приблизно в 09:30 годин ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на автомобілі марки Mercedec-Benz VITO, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , та ОСОБА_7 на автомобілі марки Toyota Sequoia, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, достовірно знаючи, що на території України Указом Президента введено та в теперішній час діє воєнний стан, прибули до офісного приміщення ОСОБА_9 , розташованого за адресою АДРЕСА_4 , де висловили останньому вимогу про передачу їм грошових коштів в розмірі 60 000 гривень, в якості оплати за те, що вони не перешкоджають здійсненню ним підприємницької діяльності, на що ОСОБА_9 , відмовився, та повідомив, що в нього не має грошових коштів.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 висловили вимогу ОСОБА_9 про продаж належних або ввірених йому автомобілів, і подальшу передачу їм грошових коштів в розмірі 50 % від отриманої суми. Після чого, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , з метою реалізації злочинного умислу, увімкнули газовий балон з пальником з п`єзо підпалом та у працюючому стані, повернули його вогнем до обличчя ОСОБА_9 , і висловили погрози насильства, в разі, якщо ОСОБА_9 не передасть їм грошові кошти в розмірі 60 000 гривень. Одночасно з цим, ОСОБА_7 , діючи узгоджено з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , висловив вимогу ОСОБА_9 про передачу їм грошових коштів в розмірі 25 000 доларів США, в якості «відступних», за не перешкоджання здійснення ним підприємницької діяльності в подальшому, та «звільнення» його від сплати щомісячних «платежів».

25 листопада 2023 року приблизно в 14:00 годин, ОСОБА_9 , знаходячись за адресою м. Дніпро, пр. Петровського, на вимогу ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , всупереч своєї волі, передав останньому грошові кошти в розмірі 60 000 гривень, в якості оплати за те, що вони не перешкоджають здійсненню ним підприємницької діяльності.

13 січня 2024 року приблизно в 08:35 годин, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з відома ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, на автомобілі марки Mercedec-Benz VITO, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , прибули за адресою АДРЕСА_5 , за місцем мешкання ОСОБА_9 , та в телефонному режимі висловили останньому вимогу проїхати з ними на зустріч до ОСОБА_7 , на що ОСОБА_9 , реально побоюючись за своє життя та здоров`я, сів у вищевказаний автомобіль, та у супроводі ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , прибув до автомобільної заправочної станції «U.GO», яка розташована за адресою АДРЕСА_6 , де зустрівся з ОСОБА_7 .

В ході спілкування, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, достовірно знаючи, що на території України Указом Президента введено та в теперішній час діє воєнний стан, висловили ОСОБА_9 протиправну вимогу про передачу їм грошових коштів в якості оплати за те, що вони не перешкоджають здійсненню ним підприємницької діяльності, та в якості сплати за неіснуючий борг, в розмірі 64 000 доларів США та 60 000 гривень, на що останній відмовився.

Після чого, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , висловили вимогу потерпілому показати всі наявні в нього поточні банківські рахунки, та кількість грошових коштів на вказаних рахунках, та виявили наявність грошових коштів на рахунках.

В зв`язку з вищезазначеним, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, висловили ОСОБА_9 вимогу, яка супроводжувалась погрозами застосування насильства, про переказ грошових коштів з банківських карток останнього на банківську картку НОМЕР_5 , в якості оплати за те, що вони не перешкоджають його підприємницькій діяльності, та в якості сплати за неіснуючий борг.

13 січня 2024 року приблизно в 11:00 годин, реально побоюючись за своє життя та здоров`я, діючи в супереч своєї волі, ОСОБА_9 , в присутності ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , на вимогу останніх, здійснив переказ грошових коштів, а саме:

З банківської картки АТ «Приватбанк» № НОМЕР_6 на картку НОМЕР_5 , в розмірі 7 000 гривень;

З банківської картки «Ideabank» № НОМЕР_3 на картку НОМЕР_5 , в розмірі 20 000 гривень.

Одночасно з цим, ОСОБА_9 , реально побоюючись за своє життя та здоров`я, діючи в супереч своєї волі, на вимогу ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , передав останньому грошові кошти в розмірі 5 000 гривень, купюрами номіналом 500 гривень: ЗЗ0603828, АЛ8440357, ГН2891593, 3Г4467517, ЄB4453436, ВД6943309, BЗ3286192, BЄ7381132, БВ2700417, БВ0458740.

В подальшому, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 , з метою конспірації своїх злочинних дій, та надання видимості законності вказаних злочинних дій, а саме вимагання, шляхом застосування психологічного тиску змусили ОСОБА_9 , під відеозапис, який здійснював ОСОБА_5 на власний мобільний телефон, власноруч написати розписку про неіснуючий борг, в розмірі 19 000 доларів США, та про зобов`язання передати вказаним особам належні або ввірені йому транспортні засоби.

Одночасно з цим, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, направленого на вимагання передачі чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, достовірно знаючи, що на території України Указом Президента введено та в теперішній час діє воєнний стан, висловили ОСОБА_9 протиправну вимогу про передачу їм грошових коштів в якості оплати за те, що вони не перешкоджають його підприємницькій діяльності, та в якості сплати за неіснуючий борг, в розмірі 10 200 доларів США та 30 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в період часу з 27.09.2024 по 23.01.2024 року, вимагали від потерпілого ОСОБА_9 та отримали грошові кошти у розмірі 232 000 грн.

Таким чином потерпілому ОСОБА_9 , кримінальним правопорушенням заподіяна матеріальна шкода в розмірі 232 000 гривень, що завдало значної шкоди потерпілому.

23.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, у ході досудового розслідування, належними та допустимими доказами у їх сукупності.

24.01.2024 слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська винесено ухвалу про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави.

Під час розгляду клопотання прокурора про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Аналогічну позицію висловили колегія слідчих суддів Дніпровського апеляційного суду.

Обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, закінчується 22.03.2024, але для закінчення досудового розслідування необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, на строк вчинення яких орган досудового розслідування ніяким чином не може вплинути.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Таким чином, тримання ОСОБА_5 під вартою є виправданим, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, у поєднанні із продовженням існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є достатніми для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідатиме характеру та тяжкості інкримінованого злочину та особі підозрюваного.

Вважає, що обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не може гарантувати його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи викладене просив слідчого суддю продовжити строк тримання під вартою підозрюваного на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання слідчого підтримав з зазначених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні просили у задоволенні клопотання відмовити та обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши доводи, якими обґрунтовується клопотання, а також документи надані стороною обвинувачення та захисту, які містяться у матеріалах справи, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000641 від 04.12.2023.

23.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.4 ст.189 КК України.

Станом на 20.03.2024 обґрунтованість підозри у скоєнні злочину підтверджується: протоколами допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколами огляду речей потерпілого ОСОБА_9 ; протоколами пред`явлення потерпілому ОСОБА_9 фотознімків осіб для впізнання; протоколом огляду та вручення грошових коштів потерпілому ОСОБА_9 ; протоколами за результатами проведення негласних слідчих розшукових дій відносно підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ; протоколами обшуків за місцем мешкання підозрюваних; протоколами огляду речей, вилучених під час обшуків за місцем мешкання підозрюваних; речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме вилученими під час проведення обшуків мобільними телефонами підозрюваних; протоколами проведених тимчасових доступів в АТ «Ідея банк», АТ КБ «ПРИВАТБАНК», АТ «ТАСКОМБАНК»; протоколами, складеними за результатами проведення негласних слідчих розшукових дій відносно підозрюваних; іншими матеріалами кримінального провадження №0000641 у своїй сукупності.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 24.01.2024 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.03.2024.

Ухвалою від 19.03.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 23.05.2024.

Статтею 199 КПК України визначено порядок продовження строку тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання порушене у клопотанні слідчого слідчий суддя зазначає, що станом на 20.03.2024 ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України. Тобто з моменту оголошення йому про підозру у скоєнні зазначеного злочину і по цей час існує незмінність підстав для підозри ОСОБА_5 у скоєнні злочину, що є необхідною умовою для того, щоб застосування до нього запобіжного заходу вважалося законним. Проте слідчий суддя наголошує, що на цей час ця умова є недостатньою і враховує, що у судовому засіданні слідчим доведене, що ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду не відпав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 хоча і має сім`ю, але будь-якого цінного майна у м. Дніпрі не має , що дає йому змогу у будь-яких час змінити місце проживання з метою переховування, та дає підстави припускати, що наслідки та ризики побігу будуть для нього менш загрозливими, а ні ж подальше утримання під вартою, а отже йому нічого не заважає переховуватися від слідства та суду.

При цьому, у судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, який було встановлені під час обрання запобіжного заходу, не зменшився та не відпав.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що факти, наведені у клопотанні на підтвердження існування ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, переконливо підтверджують, що існує реальна небезпека неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_5 і запобігти цим ризикам більш м`яким запобіжним заходом неможливо.

Окрім існування обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчим суддею оцінено в сукупності інші обставини, а саме вік та стан здоров`я підозрюваного, його сімейний та матеріальний стан, репутація та міцність соціальних зв`язків, загальна тривалість перебування під вартою.

Так, під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що стан здоров`я ОСОБА_5 під час перебування під вартою не погіршився.

Враховуючи всі обставини, зменшення ризиків, слідчий суддя приходить до висновку про продовження строку застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але з одночасним визначенням розміру застави.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи питання щодо обрання підозрюваному альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя виходить із того, що частина 3 ст.176 КПК України зобов`язує суддю насамперед розглянути можливість застосування менш суворих заходів, аніж позбавлення волі.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі надані матеріали кримінального провадження та обставини, приходжу до висновку про визначення підозрюваному розміру застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі, що дорівнює 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме цей розмір здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і не є завідомо непомірним для нього.

На переконання слідчого судді вказаний розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він постійно проживає, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками та іншими підозрюваними за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176, 178, ч. 4 ст.182, ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 20 березня 2024 до 18 травня 2024 року.

Ухвала про обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала втрачає силу 19.05.2024 року о 00 год. 00 хв., якщо строк тримання під вартою не буде продовжено.

Одночасно обрати ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 908 400 грн. 00 коп. (дев`ятсот вісім тисяч чотириста грн. 00 коп.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він постійно проживає, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками та іншими підозрюваними за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити - два місяця з дня внесення застави.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій установи виконання покарань.

Продовження цього строку можливе у порядку передбаченому ст.199 КПК України

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складений 21.03.2024

Слідчий суддя ОСОБА_1