Провадження № 1-кп/127/965/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про які внесено 21 травня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000463, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки ризики, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні двох епізодів тяжких кримінальних правопорушень, перебував у розшуку, завдану потерпілому шкоду не відшкодував, а тому обвинувачений може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином, а також ОСОБА_4 може переховуватись від суду. Крім цього, просила при продовженні тримання під вартою визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням обов`язків визначених КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, оскільки вважав, що даний запобіжний захід є надто суворим. Вказав на особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався та має постійне місце проживання. Крім цього вказав, що обвинувачений не в змозі відшкодувати шкоду, оскільки він перебуває під вартою. Щодо перебування у розшуку обвинуваченого, адвокат зазначив, що ОСОБА_4 не мав умислу ухилятись від органу досудового розслідування, оскільки не був обізнаний про перебування у розшуку. На підставі вказаного просив змінити застосований запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.03.2024 року ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 20.05.2024 року.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її соціальними зв`язками.

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд приймає до уваги наступне.

Так прокурором доведено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні двох епізодів тяжких кримінальних правопорушень, вчинених в умовах воєнного стану, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років, тобто можливе покарання є суворим, що свідчить про наявну небезпеку перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя і утворює ризики можливого ухилення від явки до суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Крім цього, суд враховує, що зі змісту обвинувачення ОСОБА_4 діяв з корисливою метою, обвинувачується у вчиненні сукупності тотожних кримінальних правопорушень, що само по собі вже свідчить про наявність ризику можливості вчинити інше кримінальне правопорушення обвинуваченим.

Дані про матеріальний, соціальний стан обвинуваченого, його соціальні зв`язки, значно підвищують небезпеку вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим, так як ОСОБА_4 ніде не працює, джерела доходу не має, не має сім`ї та утриманців, тобто жодних соціально-стримуючих факторів.

Крім того, з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що під час досудового розслідування, обвинувачений ОСОБА_4 оголошувався у розшук. На виконання ухвали суду був затриманий у м. Дніпрі, тобто не за місцем свого проживання, що підтверджує наявність ризику переховування від суду.

При цьому, суд на доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_4 не було відомо про факт його розшуку, зазначає, що сам по собі розшук це вже наслідок вчинення особою дій з метою ухилення або переховування від органів досудового розслідування. Тобто спочатку особа нехтує викликами до слідчого, не з`являється на його вимогу, полишає місце проживання, що і тягне її оголошення в розшук. Така поведінка є доказом наявності ризику, який посилений тим, що цї дії з переховування вже були здійснені ОСОБА_4 .

Таким чином, фактичні обставини справи, особа ОСОБА_4 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, свідчать про відсутність ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, прокурором в ході розгляду доведено, що ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою ОСОБА_4 може запобігти зазначеним вище ризикам, а тому клопотання прокурора суд вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Зазначене свідчить, що дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

Одночасно із вказаним прокурор просив визначити обвинуваченому розмір застави.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи наведене, суд приймає рішення про визначення застави ОСОБА_4 у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задоволити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжити на 60 діб, починаючи з 14.05.2024 року до 12.07.2024 року, включно.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60560,00 гривень.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати по першому виклику до суду на визначений час;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме те, що якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: