Справа № 646/6476/24
№ провадження 1-кп/646/907/2024
В И Р О К

іменем України

14.06.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000252 від 15.02.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Куп`янська Харківської області, громадянки України, освіта вища, не працюючої, заміжньої, маючої неповнолітню дитину ОСОБА_4 , 2014 року народження, не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Громадянка України ОСОБА_3 , перебуваючи на території м. Куп`янська Харківської області, добровільно зайняла посаду, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави агресора, при наступних обставинах.

22.02.2022 року президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24.02.2022 року о 05 год. Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати широкомасштабне вторгнення в Україну.

У подальшому Збройними Силами РФ та іншими військовими формуваннями і підрозділами РФ, здійснено вторгнення на територію суверенної держави України.

24.02. 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено та який діє і наразі.

Так, у період з 27.02.2022 року до 11.09.2022 року представниками ЗС РФ та підконтрольними РФ військовими збройними формуваннями окуповано повністю територію м. Куп`янська Харківської області.

На підставі Указів голови т.зв. «Временной гражданской администрации

Харьковской области» №1/22 та 2/22 від 03.06.2022 року, було прийнято положення

про окупаційні адміністрації Харківської області та створено т.зв. «Временную

гражданскую администрацию Харьковской области».

10.06.2022 року відповідно до наказу (мовою оригіналу «О создании районных Временных гражданских администраций Харьковской области») № 9/22 від 10.06.2022 року, виданим на території м. Куп`янська Харківської області головою вказаної окупаційної адміністрації ОСОБА_5 , створено всупереч законодавству України «Тимчасову цивільну адміністрацію Куп`янського району Харківської області» (мовою оригіналу «Временную гражданскую администрацию Купянского района Харьковской области») в м. Куп`янську, у складі окупаційної адміністрації держави агресора, а саме: «Тимчасова цивільна адміністрація Харківської області».

Надалі, 11.06.2022 року на території Харківської області окупаційною адміністрацією РФ, всупереч законодавству України, було затверджено структуру виконавчих органів влади Харківської області, серед яких «Управління житлово-комунального господарства», що входило до складу окупаційної адміністрації держави агресора «Тимчасова цивільна адміністрація Куп`янського району Харківської області», відповідно до пункту 3.4. Наказу (мовою оригіналу «О структуре исполнительных органов власти») № 11/22 від 11.06.2022 року виданим головою вищевказаної окупаційної адміністрації РФ ОСОБА_5 .

Під час тимчасової окупації російськими військами м. Куп`янська Харківської області, точної дати не встановлено, проте не пізніше 20.06.2022 року, у громадянки України ОСОБА_3 , виник кримінальний протиправний умисел, направлений на добровільне зайняття посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, а саме в окупаційній адміністрації держави-агресора «Тимчасово цивільній адміністрації Куп`янського району Харківської області».

Надалі, у період не пізніше 20.06.2022 року, на окупованій території

м. Куп`янська Харківської області, на реалізацію вказаного вище умислу, ОСОБА_3 добровільно зайняла посаду «виконуючого обов`язки головного спеціаліста відділу будівництва» у виконавчому органі - «Управління житлово-комунального господарства», що входив до складу окупаційної адміністрації РФ, а саме «Тимчасова цивільна адміністрація Куп`янського району Харківської області».

В подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи свій кримінальний протиправний умисел, направлений на добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в виконавчому органі влади, а саме «Управління житлово-комунального господарства» в окупаційній адміністрації держави агресора РФ, а саме «Тимчасова цивільна адміністрація Куп`янського району Харківської області», займавши вищевказану посаду у період з 20.06.2022 року до 18.07.2022 року. У вказаний період часу ОСОБА_3 обіймаючи вищезгадану посаду, виконувала покладені на неї окупаційною владою обов`язки, зокрема здійснювала збір даних та підготовку звітності щодо роботи сфери житлово-комунального господарства та комунальних підприємств на тимчасово окупованій території Куп`янського району Харківської області.

Крім того, 18.07.2022 року відповідно до наказу «№ УГ-35/22» від

18.07.2022 року виданим головою вказаної окупаційної адміністрації ОСОБА_5 на території м. Куп`янська Куп`янського району Харківської області, назву утвореної всупереч законодавству України окупаційної адміністрації змінено з «Тимчасової цивільної адміністрації Харківської області» на «Військово-цивільну адміністрацію Харківської області».

В подальшому, ОСОБА_3 , продовжуючи свій кримінальний протиправний умисел, направлений на добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави агресора, продовжила займати вищевказану посаду у виконавчому органі перейменованої «Військової-цивільної адміністрації Куп`янського району Харківської області» з 18.07.2022 року до 11.09.2022 року.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 111-1 КК України, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

В обвинувальному акті міститься клопотання прокурора про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорювала встановлені обставини та надала згоду на розгляд обвинувального акту за її відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому міститься клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви ОСОБА_6 про визнання нею своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана 05.06.2024 року в присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинувачена визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, погодилась на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

З огляду на позицію обвинуваченої, захисника та прокурора, враховуючи положення ст. ст. 381-382 КПК України, суд приходить до висновку про наявність законодавчо визначених підстав для розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, які є належними, допустимими, не оспорюються учасниками судового провадження та є достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю доведена та її дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 111-1 КК України, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона має вищу освіту, не працює, заміжня, має неповнолітню дитину ОСОБА_4 , 2014 року народження, не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає її щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, суд, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченої, суд приходить до висновку, що виправлення, перевиховання ОСОБА_6 та попередження нових кримінальних правопорушень можливо при призначенні їй покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги.

Що стосується додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд виходить з наступного.

Статтями 51 та 52 КК України встановлено, що одним із додаткових покарань, яке може бути застосовано до осіб, визнаних винними у кримінальних правопорушень, є конфіскація майна.

Санкція ч. 2 ст. 111-1 КК України передбачає можливість застосування додаткового покарання у виді конфіскацією майна.

Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого (ч. 1 ст. 59 КК України).

Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу (ч. 2 ст. 59 КК України).

Таким чином, враховуючи, що покарання у виді конфіскації майна санкцією ч. 2 ст. 111-1 КК України встановлене як додаткове факультативне покарання, суд приходить до висновку про можливість не застосовувати його відносно ОСОБА_6 , враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, дані про особу ОСОБА_6 , її матеріальний стан та відношення до вчиненого кримінального правопорушення.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року).

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_6 не обиралась.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України і призначити покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги строком на 12 (дванадцять) років, без конфіскації майна.

Речові докази - документ з назвою «Заявление ОСОБА_3 о принятии на роботу от 20.06.2022»; «Приказ и.о. Главы Временной гражданской администрации Купянского района Харьковской области ОСОБА_8 № 86/лс от 20.06.2022 о назначении на должность ОСОБА_3 » на 1 арк.; документ «Указ главы временной гражданской администрации Харьковской области от 03.06.2022 № 1/22 о временных гражданских администрациях» на 5 арк.; документ «Указ главы временной гражданской администрации Харьковской области от 03.06.2022 № 2/22 о временных гражданских администрациях» на 5 арк.; документ «Указ главы временной гражданской администрации Харьковской области от 10.06.2022 № 9/22 о создании районных временных гражданских администрациях» на 2 арк.; документ «Указ главы временной гражданской администрации Харьковской области от 11.06.2022 № 11/22 о структуре исполнительных органов власти» на 7 арк.; документ «Указ главы временной гражданской администрации Харьковской области от 18.07.2022 № УГ-35/22 о переименовании временной гражданской администрации Харьковской области» на 1 арк. - долучені до матеріалів провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального правопорушення може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя