ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Остриця Герцаївського району Чернівецької області та жителю АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимому 25.07.2017 вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці за ч.2 ст.121 КК України, до семи років позбавлення волі, та звільненому 12.02.2024, із середньою освітою, не працюючого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 квітня 2024 року задоволено клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором та відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 07 червня 2024 року в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор», без визначення альтернативного запобіжного заходу.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_6 подала апеляційну в якій вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

ЄУНСС: 725/3010/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8

НП: 11-сс/822/113/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Стверджу, що слідчий суддя не вірно зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 263 КК України.

Зазначає, що в вступній частині клопотання слідчого та вступній частині рішення суду ідеться про підозру щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст. 342 КК України, що йому теж не інкримінується.

Вказує, що кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_7 є нетяжким злочином.

Вважає, що прокурором не було доведено, що заявлені у клопотанні ризики існують, а також те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Зазначає, що ОСОБА_7 самостійно та вчасно з`явився до слідчого за викликом та в судове засідання для обрання йому запобіжного заходу.

Стверджує, що поведінка ОСОБА_7 спростовує ризик того, що він буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Вважає безпідставними ризики того, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення та впливати на свідків, оскільки такі ризики нічим не підтверджені.

Просить скасувати оскаржуване рішення слідчого судді, застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_5 про відсутність підстав для скасування судового рішення, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно положень ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Апеляційним судом встановлено, що 31.03.2024 року до ЄРДР внесено відомості №0001400 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

08.04.2024 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

За підозрою, 31 березня 2024 року, близько 16 год. 10 хв., екіпаж патрульної поліції «Сатурн Т-1», сформований відповідно до Розстановки сил та засобів роти тактико-оперативного реагування управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП від 31.03.2024 у складі інспекторів взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування ОСОБА_9 та поліцейського взводу № 1 роти тактико-оперативного ОСОБА_10 , патрулюючи вулиці м. Чернівців на службовому автомобілі, отримали від оператора служби «102» розпорядження про допомогу у складанні адміністративних матеріалів екіпажу «Сатурн 103», знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей час патрульні поліцейські, будучи виконуючи свої службові обов`язки, встановили особу ОСОБА_7 .

Останній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, галасував та конфліктував з іншими особами, не відреагував на законну вимогу патрульних поліцейських, які, представившись, просили його зупинитись для з`ясування обставин повідомлення про правопорушення та його припинення.

Враховуючи наявні обставини, патрульні поліцейські ОСОБА_9 та ОСОБА_11 з метою здійснення превентивних поліцейських заходів задля з`ясування обставин повідомлення про вчинення хуліганства та припинення конфлікту направились до ОСОБА_7 , який, будучи в стані алкогольного сп`яніння, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, розуміючи, що перед ним знаходиться працівник поліції у однострої із видимими знаками розпізнання (нагрудний жетон, шеврони, погони), усвідомлюючи свої злочинні дії та бажаючи настання відповідних наслідків, вирвав із спорядження тактичні металеві ножниці, та тримаючи їх у правій руці, наніс інспектору взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування ОСОБА_9 , в область правої руки декілька ударів, чим спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді - садно по тильній поверхні лівої кисті в проекції 2-ї п`ясткової кістки, що згідно з висновком експерта № 242 екс від 01.04.2024 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Слідчий суддя правильно вказав, що надані стороною обвинувачення докази є достатніми на даний час для висновку про обґрунтованість підозри.

Колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 193, 194 КПК України слідчий суддя дослідив та врахував усі обставини, із якими закон пов`язує вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Так, слідчий суддя визнав доведеним існування ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України, а саме ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судова колегія погоджується із таким висновком, та вважає, що слідчим суддею повною мірою враховано обставини вчинення кримінального правопорушення, покарання яке загрожує у разі доведеності вини підозрюваному, наявність чи відсутність ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та особу підозрюваного.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме у умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, що відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років.

На переконання суду, наявний ризик того, що ОСОБА_7 усвідомлюючи міру і строк покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Обґрунтованим є ризик щодо незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки ОСОБА_7 відоме місце їх роботи, а також місце проживання та лікування потерпілого.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, не має офіційного джерела доходів, що може спонукати його вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких обставин, з урахуванням тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину, з метою запобігання ризикам, передбаченим ч.1 статті 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Посилання апелянта на допущенні слідчим суддею описки в оскаржуваній ухвалі не спростовують вірного висновку слідчого судді щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину не є самостійною підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Згідно п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, апеляційний суд погоджується із позицією слідчого судді щодо незастосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Отже, наведені апелянтом доводи не дають підстав для скасування судового рішення та застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж фактично обраний, а тому подану захисником апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст.176-178, 309, 404, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: [підпис] ОСОБА_1

Судді: [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1

(посада) ОСОБА_12 , підпис) (ПІБ)

16.04.2024 року

(дата засвідчення копії)