Номер провадження: 11-кп/813/1346/24
Справа № 514/1940/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 кизи,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Тарутинського районного суду Одеської області від 19.02.2024 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каушани Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, з повною загальною середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.05.2023 року за ч. 1 ст. 191 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік, судимість за яким в законному порядку не знята та не погашена,-

обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000102 від 07.12.2023 року,

установив

Зміст оскарженого судового рішення

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції:

ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та йому призначено покарання за:

-ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

-ч.4 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) роки.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків до покарання призначеного ОСОБА_8 за цим вироком частково приєднано невідбуте ним покарання, призначене за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.05.2023 року, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді 2 (два) роки і 2 (два) місяці позбавлення волі.

Також даним вироком вирішено питання речових доказів та заходів забезпечення.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, на початку жовтня 2021 року, більш точну дату та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим 26.05.2023 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч. 1 ст. 191 КК України до позбавлення волі строком на 2 (два) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік, судимість за яким в законному порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, спрямованим на пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, що має право видавати такі документи, з метою його подальшого особистого використання для посвідчення своєї особи, з мотивів на забезпечення свого безперешкодного керування транспортними засобами по всій території України, будучи обізнаним з порядком отримання посвідчення водія, в порушення вимог Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 р. № 340, використовуючи мережу Інтернет через мобільний додаток «Telegram», надав невстановленій досудовим розслідуванням особі свої особисті анкетні дані та фотокартку із власним зображенням для виготовлення підробленого посвідчення водія, виданого на його ім`я, при цьому усвідомлював, що зазначена невстановлена особа немає право видавати такі документи.

Надалі, при невстановлених обставинах (у невстановлений слідством час та місці), невстановленою особою, невстановленим способом, на підставі отриманих анкетних даних ОСОБА_8 за допомогою кольорового принтера було виготовлено підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 серії НОМЕР_1 від 05.10.2021, нібито видане ІНФОРМАЦІЯ_2 , з відміткою про право користування транспортним засобом категорії «В», бланк якого не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Після цього, в середині жовтня 2021 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 перебуваючи у с. Надрічне Болградського району Одеської області, діючи з тим же умислом, з тією ж метою, отримав поштою від зазначеної невстановленої досудовим розслідуванням особи зазначене підроблене посвідчення водія, яке в дійсності йому не видавалось та яке нібито надавало йому право керування транспортними засобами на території України.

07.12.2023 року приблизно о 09:40 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ моделі 2101, з реєстраційним номером НОМЕР_2 , не виконав дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка та стоянка заборонено», чим порушив Правила дорожнього руху України, на чому був виявлений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

Надалі, ОСОБА_8 , виконуючи законну вимогу працівника поліції щодо надання йому посвідчення водія, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 05.10.2021 на його ім`я, за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу, а є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, діючи умисно, з мотивів створення перед працівниками поліції видимість наявності у нього посвідчення водія, що надавало йому право користування транспортним засобом категорії «В», надав вказаним працівникам поліції завідомо підроблене для нього посвідчення водія із його особистими анкетними даними та фотокарткою, яке за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку бланку посвідчення, що перебуває в офіційному обігу, для підтвердження нібито існуючого права на користування транспортним засобом категорії «В», що не відповідало дійсності.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказаний вирок суду, заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій, не оскаржуючи фактичних обстави справи та розміру призначеного ОСОБА_8 покарання, вважає вирок місцевого суду відносно останнього таким, що підлягає зміні з підстав незаконності та порушенням вимог закону України про кримінальну відповідальність та вимог кримінального процесуального Закону.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції під час призначення остаточного покарання не застосував дію ч.4 ст.70 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 злочин, передбачений ч.2 ст.27 ч.1 ст.358 КК України вчинив у жовтні 2021 року, тобто до постановлення вироку Малиновського районного суду від 26.05.2023 року.

На підставі викладеного, прокурор просить вирок Тарутинського районного суду Одеської області від 19.02.2024 року стосовно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки;

На підставі ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.05.2023 року, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць;

- за ч. 4 ст. 358 КК України призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік;

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.05.2023, та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду:

прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, вирок відносно ОСОБА_8 змінити;

обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Відповідно до приписів ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Оскільки вирок суду першої інстанції в частині доведеність вини обвинуваченого, правильності кваліфікації його дій, виду та розміру призначеного покарання ніким не оскаржується, апеляційний суд не перевіряє вирок у цій частині.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора щодо порушенням судом першої інстанції вимог закону про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_8 покарання, апеляційний суд вважає їх слушними, з огляду на таке.

Суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання застосував положення ст.71 КК України та за сукупністю вироків, до призначеного оскарженим вироком покарання частково приєднав не відбуте покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.05.2023 року, визначивши остаточне покарання 2 роки та 2 місяці позбавлення волі.

Проте, на переконання апеляційного суду, висновки суду першої інстанції щодо застосування положень ст.71 КК України при призначенні покарання ОСОБА_8 є помилковими, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 26 травня 2023 року був засуджений вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч.1ст. 191 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. Відповідно до ст.75, ст.76 КК України був звільнений від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, інкриміновані ОСОБА_8 кримінальні правопорушення у кримінальному провадженні №0000102 від 07.12.2023 року було скоєно на початку жовтня 2021 року, тобто до постановлення вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 26 травня 2023 року.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Такими чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 слід застосовувати положення ч.4 ст.70 КК України.

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок суду підлягає зміні в частині призначеного покарання.

Керуючись 376, 404, 405, 407, 409, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити

Вирок Тарутинського районного суду Одеської області від 19.02.2024 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000102 від 07.12.2023 року змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_8 покарання за:

-ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки;

На підставі ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.05.2023 року, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць;

- за ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік;

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.05.2023, та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4