233 № 233/3020/24
У Х В А Л А

про арешт майна

27 травня 2024 року м. Костянтинівка

Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000202 від 23 травня 2024 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2024 року слідчий у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, яке вилучене 23 травня 2024 року в період часу з 14 годин 47 хвилин по 16 годин 16 хвилин під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: кухонний ніж та дерев`яний стілець білого кольору шляхом обмеження права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 22 травня 2024 року до ЧЧ відділу поліції № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення про те, що 22 травня 2024 року приблизно о 17 годин 00 хвилин ОСОБА_5 відкрито, із застосуванням насильства небезпечного для життя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 в умовах воєнного стану, заволодів майном останнього, чим спричинив матеріальний збиток.

Даний факт зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної Поліції України» за № 4063 від 22.05.2024.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, у зв`язку з невідкладністю, з метою виявлення та затримання особи, що може бути причетною до вчинення злочину, врятування майна, яке може бути доказом у вказаному кримінальному провадженні, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, виявлення та вилучення знаряддя кримінального правопорушення та майна, яке містить на собі сліди кримінального правопорушення, 23 травня 2024 в період часу з 14 годин 47 хвилин по 16 годин 16 хвилин проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого зафіксовано обстановку вчинення даного кримінального правопорушення та вилучено:

- кухонний ніж;

- дерев`яний стілець білого кольору.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 22 травня 2024 року приблизно о 17 год. 00 хв., він разом з ОСОБА_6 , за місцем свого проживання, випивали спиртні напої. Під час розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виникла словесна сварка в ході якої ОСОБА_8 взяв до рук кухонний ніж для захисту після чого ОСОБА_7 почав завдавати ОСОБА_4 удари руками, ногами та табуретом. В результаті заволодів майном ОСОБА_4 , а саме: мобільним телефоном марки «Xiaomi» чорного кольору, мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9A» в чорному силіконовому чохлі та грошові кошти загальною сумою 3000 (три тисячі) гривень.

Вилучені під час огляду місця події речі постановою слідчого визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Слідчий вважає, що наявні всі підстави вважати, що вилучене під час огляду майно, є речовим доказом по кримінальному провадженню, тобто є матеріальним об`єктом, який містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також можуть містити інші відомості, які можуть в подальшому бути доказами під час досудового розслідування та судового розгляду, з метою запобігання можливості приховування, знищення, псування, відчуження речових доказів, які мають суттєве значення у даному кримінальному провадженні просить накласти арешт на вилучені 23 травня 2024 року в період часу з 14 годин 47 хвилин по 16 годин 16 хвилин під час огляду місця події розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кухонний ніж та дерев`яний стілець білого кольору.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про дату та час розгляду клопотання повідомлені належним чином, направили на адресу суду заяву в якій просили клопотання розглянути без їх участі, наполягали на його задоволенні.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву з проханням розглядати клопотання без його участі, проти його задоволення не заперечував.

Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого подано клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, за даної внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За змістом ст. 173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) ; 5 розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею враховані вищевказані вимоги.

Так, слідчим суддею встановлено, що 23 травня 2024 року в період часу з 14 годин 47 хвилин по 16 годин 16 хвилин проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання потерпілого ОСОБА_4 під час якого зафіксовано обстановку вчинення даного кримінального правопорушення та вилучено кухонний ніж та дерев`яний стілець білого кольору.

В подальшому, постановою слідчого вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000202 від 23 травня 2024 року.

Вилучені у даному кримінальному провадженні ніж та табурет, виявлені під час огляду місця події відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів, а саме - можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Ці речові докази мають істотне значення для досудового розслідування вказаного кримінального провадження, обставини вчинення якого можуть бути виявлені та зафіксовані шляхом їх огляду та дослідження.

Враховуючи, що вищезазначене майно має значення для доведення обставин кримінального провадження, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про те, що арешт відповідає встановленим законодавством завданням запобігти можливості їх приховування, втрати, знищення, перетворення, відчуження.

Вищевказані речі відповідають критерію, зазначеному у п.11 ст.170 КПК України, а тому встановлення заборон щодо відчуження, користування та розпорядження щодо цих об`єктів у даному кримінальному провадженні є процесуально обґрунтованим.

На підставі викладеного і керуючись ст. 98, 131, 132, 167, 170, 172-173, 372, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання слідчого СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000202 від 23 травня 2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Накласти арешт шляхом обмеження відчуження, розпорядження та користування на майно:

- кухонний ніж;

- дерев`яний стілець білого кольору,

вилучені 23 травня 2024 в період часу з 14 годин 47 хвилин по 16 годин 16 хвилин під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали слідчого судді доручити слідчому СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1