Провадження № 1-кс/947/2974/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001118, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.204, ч.3 ст.204 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідування №0001118 від 11.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 204 КК України.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, в порушення вимог діючого законодавства, не будучи зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності, не маючи відповідних дозволів та ліцензій щодо обігу підакцизних товарів, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи та порушуючи покладені на нього права і обов`язки щодо дотримання законодавства України, яким регулюються порядок здійснення виготовлення та реалізації пального, скоював умисні злочини, а саме незаконне придбання, зберігання, та збут незаконно виготовленого пального.

Під час досудового розслідування, з метою повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування оперативному підрозділу Управління служби безпеки України в Одеській області в порядку п. 3 ч. 2 ст. 40 та ст. 41 КПК України, скеровано доручення на проведення розшукових дій щодо встановлення осіб, які причетні до вказаного кримінального правопорушення.

На виконання доручення з Управління служби безпеки України в Одеській області надійшли матеріали, відповідно до яких встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетна група осіб, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 24.01.2024 в порядку ст.236 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді, проведено санкціонований обшук домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі, які мають вагоме значення для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні, а саме:

- мобільний телефон марки «Iphone 7», imei НОМЕР_1 , із сім-картою «lifecel» з номером НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 (особа про це зазначила в ході обшуку); (на теперішній час особа користується номером мобільного телефону НОМЕР_3 );

- мобільний телефон марки «НТС», з пошкодженим екраном у вимкненому стані у чохлі чорного кольору, який належить ОСОБА_5 ;

- блокнот з чорновими записами ;

- грошові кошти у сумі 1 440 доларів США а саме: купюри номіналом 5 доларів США у кількості 4 штуки, купюри номіналом 10 доларів США у кількості 17 штук, купюри номіналом 20 доларів США у кількості 20 штук, купюри номіналом 50 доларів США у кількості 9 штук, купюри номіналом 100 доларів США у кількості 4 штуки.

Постановою слідчого від 24.01.2024 вище перелічене, вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст.98 КПК України, визнано речовими доказами, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що воно є знаряддям та об`єктом протиправних дій та зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, виявити які вдасться лише за допомогою проведення слідчих дій та відповідних експертиз із залученням судових експертів.

Ухвалами слідчих суддів Київського районного суду м.Одеси від 25.01.2024 та 06.02.2024 року клопотання слідчого повернуто прокурору, встановлений строк в сімдесят дві години після отримання копії зазначеної ухвали для усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині.

Процесуальний керівник повторно звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор в судове засідання не з`явився надав заяву в якій клопотання підтримав, у зв`язку із службовою завантаженістю просив розглянути у його відсутності.

Представник власника вилученого майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 надав заяву про розгляд клопотання у відсутності власника майна та його представника.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, беручи до уваги дату його надходження до слідчого судді для розгляду, а саме 05.01.2024 року, можливості надати впродовж тривалого часу письмових заперечень на нього, вважаю за можливе розглянути клопотання прокурора у відсутності власника майна та його представника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати що могло бути знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Накладення арешту необхідне для проведення огляду мобільних телефонів з метою встановлення наявності електронних доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочинів, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.204, ч.3 ст.204 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 24.01.2024 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

В клопотанні про арешт майна прямо зазначено підставу та мету арешту майна, наведено відповідне обґрунтування, вказано обсяг та вид майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також зазначено про відповідність цього майна критеріям ст.98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно, які виправдовують таке втручання у право власності та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження.

В той же час стороною обвинувачення під час розгляду клопотання належним чином не доведено, що грошові кошти у сумі 1 440 доларів США а саме: купюри номіналом 5 доларів США у кількості 4 штуки, купюри номіналом 10 доларів США у кількості 17 штук, купюри номіналом 20 доларів США у кількості 20 штук, купюри номіналом 50 доларів США у кількості 9 штук, купюри номіналом 100 доларів США у кількості 4 штуки, є майном, що має відношення до предмету розслідування кримінального провадження №0001118, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.204, ч.3 ст.204 КК України.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення не доведено, що грошові кошти в розмірі 1 440 доларів США отримані внаслідок здійснення незаконної господарської діяльності, а саме придбанням, зберіганням та збутом на території Одеської області незаконно виготовленого пального.

Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що недоліки вказані в ухвалі слідчого судді про повернення клопотання усунуті, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст. ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001118, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.204, ч.3 ст.204 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 24.01.2024 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone 7», imei НОМЕР_1 , із сім-картою «lifecel» з номером НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «НТС», з пошкодженим екраном у вимкненому стані у чохлі чорного кольору; блокнот з чорновими записами

із забороною володіння, користування та розпорядження.

У задоволені клопотання в іншій частині - відмовити та повернути вилучене майно - його власнику.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1