26.04.2024 Єдиний унікальний номер 205/3591/24
1-кп/205/769/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2024 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості в рамках кримінального провадження № 000384, внесеного 18 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше в силу ст.. 89 КК України не судимого, без визначеного місця реєстрації, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 369 ч.1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Згідно наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за № 628 о/с від 19.08.2019, лейтенанта поліції ОСОБА_6 призначено на посаду заступника командира роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.

Згідно норм ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», працівниками правоохоронних органів є, у тому числі, працівники Національної поліції.

З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», заступник командира роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , виконує функції офіційних представників органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто являється службовою особою правоохоронного органу - представником влади, на якого згідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати права і свободи людини.

Згідно посадової інструкції заступника командира роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції № 2013 від 28.09.2020 «Про затвердження посадових інструкцій», а також згідно з ч. 3 ст. 18, примітки 1 до ст. 364 КК України, ОСОБА_6 , є службовою особою, оскільки постійно здійснює функції представника влади.

Так, 18 березня 2024 року приблизно о 16 годині 46 хвилин, екіпажем №452 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, у складі якого був інспектор взводу №2 роти №4 батальйону №1 ОСОБА_7 , поліцейський взводу №2 роти №4 батальйону №1 ОСОБА_8 та заступника командира роти № 4 батальйону № 1 ОСОБА_6 під час виконання службових обов`язків, а саме патрулювання Новокодацького району в м. Дніпро, знаходячись поблизу адреси: АДРЕСА_2 , зупинено ОСОБА_3 , який поводив себе підозріло.

В подальшому, в ході спілкування з ОСОБА_3 , на запитання, чи має він при собі заборонені в обігу речовини, останній відповів, що має при собі наркотичну речовину, після чого на вимогу поліцейських виклав вміст кишень на поверхню бетонного стовпа, який був розташований біля нього. Серед вказаних речей був паперовий згорток з речовиною рослинного походження, та серед особистих речей грошові кошти в розмірі 1000 (однієї) тисячі гривень - 5 (п`ять) купюр номіналом 200 (двісті) гривень.

В цей момент у ОСОБА_3 , який усвідомлював, що за незаконне зберігання наркотичних засобів може настати кримінальна відповідальність, виник кримінально - протиправний умисел, спрямований на надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення нею в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища, а саме надання неправомірної вигоди співробітнику УПП з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності.

18 березня 2024 року приблизно о 16 годині 52 хвилини знаходячись поблизу адреси: АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій кримінально - протиправний умисел, ОСОБА_3 запропонував заступнику командира роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_6 надати неправомірну вигоду у вигляді грошової винагороди у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень, при цьому вказуючи на грошові кошти, які він виклав з кишені.

В подальшому, після отримання відмови поліцейського ОСОБА_6 від отримання неправомірної вигоди за не притягнення його до кримінальної відповідальності за зберігання наркотичних речовин, будучи неодноразово попередженим службовими особами Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, продовжуючи реалізацію свого кримінально - протиправного умислу, спрямованого на надання неправомірної вигоди, ОСОБА_3 знову запропонував заступнику командира роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_6 надати неправомірну вигоду у вигляді грошової винагороди у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень та запропонував в подальшому надати неправомірну вигоду у вигляді грошової винагороди у розмірі 19000 (дев`ятнадцяти тисяч) гривень, на що знову отримав відмову від поліцейського ОСОБА_6 .

Про вказаний факт заступник командира роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_6 , 18.03.2024 повідомила на лінію «102», після чого було викликано слідчу-оперативну групу ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області. Також було подано до чергової частини ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, рапорт із викладенням зазначених обставин, який у подальшому в законному порядку було зареєстровано в ЖЕО та передано до слідчого відділу ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для внесення відомостей про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 369 ч.1 КК України як пропозиція надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення нею в інтересах того, хто про пропанує таку вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища.

26 квітня 2024 року між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 000384, та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності адвоката ОСОБА_10 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_3 в присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_10 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 369 ч.1 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ст. 369 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних доходів мінімумів громадян.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Прокурор під час судового засідання, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги норм КПК та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 ч.1 КК України, в обсязі, викладеному в обвинувальному акті від 27 березня 2024 року, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 пояснив, що угода укладалася в його присутності, просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_3 узгоджене покарання.

За положеннями ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до вимог статті 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ними угоди.

В судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 369 КК України, а саме як пропозиція надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення нею в інтересах того, хто про пропанує таку вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища.

Згідно зі статтею 12 КК України, злочин передбачений ч.1 ст. 369 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, передбачені ст. 66 КК України, це щире каяття.

Обставини що обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.

Обвинувачений раніше в силу ст.. 89 КК України, не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, у скоєному щиро покаявся.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

З урахуванням викладеного, суд, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності адвоката ОСОБА_10 у визначеному порядку, та призначення узгодженої міри покарання.

Запобіжний захід за даним кримінальним провадження не обирався.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 25 березня 2024 року, підлягає скасуванню задля вирішення питання речових доказів.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 96-1, ст. 100 КПК України

Процесуальних витрат по справі не має.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.100, 314, 368-371, 373, 374 та 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 26 квітня 2024 року про визнання винуватості укладену між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 000384 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності адвоката ОСОБА_10 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,0 гривень.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 25 березня 2024 року на:

- купюри номіналом 200 гривень в кількості 5 банкнот с/н ГГ6178116; с/н ВМ 9792433; с/н ЄЕ 7436975; с/н АП 1256222; с/н АС 2047799, які запаковані до спец пакету № PSP 1369839.

На підставі ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до :

- купюр номіналом 200 гривень в кількості 5 банкнот с/н ГГ6178116; с/н ВМ 9792433; с/н ЄЕ 7436975; с/н АП 1256222; с/н АС 2047799, які запаковані до спец пакету № PSP 1369839, які згідно квитанції № 001861 від 25 березня 2024 року зберігаються в УФЗБО ГУ НП України в Дніпропетровській області - в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1