Провадження № 1-кс/761/6952/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , представника володільця майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.01.2024 року (справа №761/698/24), у кримінальному провадженні №0000021 від 28.03.2023 року,-

В С Т А Н О В И В :

18.03.2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.01.2024 року (справа №761/698/24) у кримінальному провадженні №0000021 від 28.03.2023 року, а саме: на майно, яке вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що орендує (використовує) ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання вказано, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року надано дозвіл на проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000021 від 28.03.2023 року в приміщеннях, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , орендарем яких є ОСОБА_3

02-03 листопада 2023 року старшим детективом Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_6 за участі ОСОБА_3 проведено обшук вказаного приміщення, під час якого вилучено майно (перелік якого зазначений в ухвалі). Разом із тим вилучене під час обшуку майно немає жодного відношення до предмету кримінального провадження, воно не є предметом збуту через мережу вказаних Інтернет-сайтів. Покази свідка ОСОБА_7 , який придбав тютюн для кальяну через інтернет сайт, який не має жодного стосунку до майна, на яке просив накласти арешт прокурор, та ніяким чином не доводить взаємозв`язок між ними.

Перелік підакцизних товарів із зазначенням видів товарів (продукції) згідно з УКТ ЗЕД і ставок акцизного податку наведено у ст. 215 ПК України.

Отже, харчові ароматизатори та тютюн для кальяну, самі по собі не є підакцизними товарами згідно з Податковим кодексом України та їх реалізація не оподатковується акцизним податком. Окрім того, слід наголосити, що «тютюн для кальну» складається виключно з трав та ароматизаторів і не містить тютюну, тобто також не підпадає під категорію підакцизного товару.

Також вказали, що прокурор не звернувся із клопотанням про арешт майна, яке було тимчасово вилучене 02-03 листопада 2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , протягом 48 годин після його вилучення, та в силу вимог п.3 ч.1 ст.169, ч.5 ст.171 КПК України повинно бути повернуто особі, у якої було вилучене, тому дійшли висновку про відсутність правових підстав у слідчого судді для накладання арешту на зазначене майно, внаслідок чого було прийняте необґрунтоване рішення.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки арешт на майно накладено обґрунтовано та потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження на даний час не відпала, вилучене майно відповідає ознакам речових доказів, стосовно яких тривають експертизи.

Заслухавши доводи адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 4 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Частиною 5 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 28.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 204 КК України. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами відділу Офісу Генерального прокурора.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.01.2024 року накладено арешт на майно, яке вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що орендує (використовує) ОСОБА_3 .

Як убачається зі змісту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.01.2024 року, метою накладення арешту на майно, яке набуте кримінально-протиправним шляхом, є збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки воно має ознаки доказів, та відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна, не втратив свою актуальність. Так, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000021 від 28.03.2023 року триває, на даний час у вказаному кримінальному провадженні проводяться експертизи, здійснюються слідчі (розшукові) дії з метою виконання завдань, встановлених ст. 2 КПК України.

У той же час, на переконання слідчого судді, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не наділений процесуальними повноваженнями вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких і є накладення арешту на майно.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи те, що слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження або ж було встановлено, що арешт накладено необґрунтовано, слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.01.2024 року (справа №761/698/24), у кримінальному провадженні №0000021 від 28.03.2023 року.

На підставі наведеного, керуючись ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.01.2024 року (справа №761/698/24), у кримінальному провадженні №0000021 від 28.03.2023 року, а саме: на майно, яке вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що орендує (використовує) ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, на неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1