Провадження № 1-кс/638/2291/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при прийнятті скарги ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

встановив:

02.07.2024 року надійшла скарга ОСОБА_2 в якій він просить визнати протиправною бездіяльність прокурора Військової прокуратури Харківського гарнізону, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей за його заявою про вчинення командуванням військової частини НОМЕР_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України та зобов`язати внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга підлягає поверненню з наступних підстав.

У своїй прецедентній практиці Європейський Суд з прав людини виходить з того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави (рішення ЄСПЛ у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» № 45227/98 від 12.07.2001).

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частинами 1,2 статті 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За положенням ч.1 ст.60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Статтею 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Системне тлумачення статей 214 і 303 КПК свідчить, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, які є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Так, ОСОБА_2 зазначає, що 18.06.2024 року Військова прокуратура Харківського гарнізону отримала від «Укрпошти» його заяву від 10.06.2024 року про вчинення кримінального правопорушення, у якості доказу долучено скриншот вручення відправлення.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що з наданого скриншоту неможливо однозначно ідентифікувати зміст направленої заяви та отримання її адресатом, оскільки відсутні відомості, що саме і кому направлено.

Інших доказів направлення саме цієї заяви та отримання її Військовою прокуратурою Харківського гарнізону суду не надано.

Крім того, згідно наданого скриншоту відправлення вручене 22.02.2024, що суперечить доводам викладеним у скарзі про написання заяви про кримінальне правопорушення 10.06.2024, тобто матеріали скарги взагалі не містять жодного доказу про направлення заяви про вчинення кримінального правопорушення від 10.06.2024 року на адресу Військової прокуратури Харківського гарнізону. При цьому у додатках до скарги зазначено про долучення копії поштового чеку від 22.03.2024 року, проте наданий скриншот не є поштовим чеком та не відповідає датам зазначеним в скарзі.

Форма та зміст скарги мають відповідати вимогам КПК України, у тому числі до скарги мають бути долучені докази на підтвердження факту наявності звернення скаржника до органу досудового розслідування.

Бездіяльність слідчого або прокурора може бути оскаржена лише в разі отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, однак доказів на підтвердження вказаних обставин ОСОБА_2 не надано.

Таким чином, в матеріалах скарги відсутні належні відомості, які б могли свідчити про надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення до Військової прокуратури Харківського гарнізону.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_2 не доведений факт звернення із заявою про кримінальне правопорушення до Військової прокуратури Харківського гарнізону, а відтак відсутні підстави вважати що ОСОБА_2 має право подавати скаргу на уповноважених осіб Військової прокуратури Харківського гарнізону, так як останній не може вважатися таким, що набув процесуальний статус заявника у розумінні статті 60 КПК України або потерпілого у розумінні ст.55 КПК України, тобто може бути суб`єктом оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

Пунктом першим ч. 2 ст. 304 КПК України визначено, що скарга на бездіяльність слідчого, передбачена ч. 1 ст. 303 КПК України, повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

При цьому, ОСОБА_2 роз`яснюється, що відповідно до ч.7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У зв`язку із наведеним вище, скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Військової прокуратури Харківського гарнізону підлягає поверненню особі, яка її подала, на підставі п. 1 ч. 2 ст.304 КПК України, так як ОСОБА_2 не підтверджено, що останній є особою, яка має право подавати таку скаргу.

Керуючись ст. ст. 303-304 КПК України, суддя, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1