Справа № 740/903/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/235/24
Категорія - продовження строків домашнього арешту. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

22 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

Розглянула у письмовому провадженні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ніжин Чернігівської області, громадянину України, непрацюючому, студенту коледжу м. Ніжин, неодруженому, раніше не судимому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , продовжений запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, до 01 липня 2024 року включно, з покладенням обов`язків відповідно до ухвали слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 квітня 2024 року.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_6 за ч.4 ст. 185 КК України мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, а ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження. При цьому наявність постійного місця проживання підозрюваного та його позитивні характеристики не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити наведені прокурором ризики до маловірогідності чи повністю їх виключити.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та фактично постановити нову, якою клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом повернути прокурору.

Вказуючи на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді вважає, що суд безпідставно залишив поза увагою ряд обставин, а саме: клопотання підозрюваному було вручене тільки 09 травня 2024 року, та цього ж дня подано до суду, чим було допущене істотне порушення вимог КПК України, оскільки таке клопотання має бути подане не пізніше ніж за 5 днів до закінчення дії попередньої ухвали. При цьому клопотання про поновлення пропущеного прокурором строку подано не було.

Крім того, при прийнятті рішення про застосування домашнього арешту або утримання під вартою, суд зобов`язаний перевірити реальні ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. В той час, як прокурором не було доведено жодного із ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а також не наведено жодного факту, яким саме чином підозрюваний будучи під домашнім арештом у нічний період доби буде здійснювати незаконні дії, які негативно вплинуть на досудове розслідування. Також вважає необґрунтованою і підозру, як підставу для продовження запобіжного заходу.

Звертає увагу суду, що підставою продовження запобіжного заходу є необхідність отримання висновку експерта та надання сторонам доступу до матеріалів кримінального провадження, при цьому жодного листа з експертної установи щодо строків виконання експертизи надано не було.

У заяві, яка надійшла на адресу апеляційного суду до розгляду скарги по суті захисник просив розгляд апеляційної скарги проводити за його відсутності та без участі підозрюваного ОСОБА_6 .

Від прокурора також надійшла заява про розгляд апеляційної скарги захисника за його відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 406 КПК України,за відсутності учасників судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 у порядку письмового провадження.

Як убачається матеріалів судового провадження слідчим відділом Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області розслідується кримінальне провадження № 0000131 від 09 лютого 2024 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Згідно підозри, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, 08 лютого 2024 близько 08 год. шляхом розбиття вікна проник до приміщення будинку АДРЕСА_2 , звідки викрав 10 альбомів та дві шкатулки із вмістом колекційних монет та грошові кошти в сумі 1 000 грн., які належали ОСОБА_8 , поки ОСОБА_6 чекав його на вулиці і слідкував за обстановкою з метою не бути викритим. Крадіжкою потерпілому була заподіяна матеріальна шкода на 26 тис. грн.

09 лютого 2024 о 20 год. 31 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

10 лютого 2024 ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Так, перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегією суддів встановлено, що слідчим суддею в повній мірі були з`ясовані всі обставини, які передбачають підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та умови, за яких таке продовження можливе.

Слідчий суддя вважав доведеною наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , зокрема, з урахуванням тих доказів на які послався прокурор у клопотанні.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

А тому, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні прокурора доводи свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для застосування запобіжного заходу.

Що стосується доводів адвоката про недоведеність прокурором жодного із ризиків, то апеляційний суд підкреслює, особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Колегія суддів погоджується і з висновком слідчого судді, що на сьогодні заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом, не зменшилися, оскільки, поданими матеріалами підтверджується, що досудове розслідування не завершено і підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, зважаючи на його вік, вагомість доказів причетності його до інкримінованого злочину, а також існує ризик впливу на свідків та потерпілого, який, як вірно вказав слідчий суддя, існує і на стадії розгляду кримінального провадження та до безпосереднього допиту вказаних осіб у судовому засіданні.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

В той час як встановлення обставин кримінального правопорушення на даному етапі, оцінка допустимості доказів, не є завданням слідчого судді. А враховуючи заперечення причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення у подальшому може становити ризики не дотримання ним належної процесуальної поведінки.

Доводи сторони захисту, що порушення прокурором строку для подання клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та, як наслідок, неможливістю у зв`язку із цим розгляду слідчим суддею вказаного клопотання, за відсутності клопотання про поновлення пропущеного строку, є помилковими та такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Так, стаття 199 КПК України, яка регламентує порядок продовження строку тримання під вартою (продовження строку домашнього арешту), покладає на слідчого, прокурора певні обов`язки, у тому числі, подати клопотання про продовження строку тримання під вартою до суду не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 1 ст. 199 КПК України).

Слідчий суддя, суд зобов`язані розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч.4 ст. 199 КПК України). Дана норма є імперативною.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч.3 ст.199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч.5 ст. 199 КПК України).

Таким чином, ст.199 КПК України встановлює два процесуальних строки: 1) п`ятиденний строк на звернення з клопотанням про продовження строків тримання під вартою (домашнього арешту); 2) строк розгляду клопотання слідчим суддею, судом, які є строками виконання обов`язку.

При цьому, передбачений наведеною вище статтею п`ятиденний строк на звернення з клопотанням про продовження строків тримання під вартою (домашнім арештом), носить виключно процедурний (організаційно-забезпечувальний) характер і ч. 5 ст.199 КПК України не пов`язує обов`язок слідчого судді, суду відмовити у продовженні строку тримання під вартою (домашнього арешту) у зв`язку з його недотриманням.

Такі висновки повністю узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 263/15845/2019 (номер провадження 51-6165км19) від 08 квітня 2020 року.

Також у вказаній постанові Верховний Суд звернув увагу на те, що передумовою поновлення процесуального строку є виключно клопотання заінтересованої особи (ч. 1 ст. 117 КПК). У даному провадженні клопотання про поновлення строку ніким із учасників не заявлялося. Отже, у слідчого судді не було процесуальних підстав для вирішення питання про поновлення строку.

Крім того, положеннями чинного КПК України не передбачено можливість постановлення слідчим суддею (а так само і апеляційним судом) ухвали про повернення прокурору без розгляду клопотання про продовження строку домашнього арешту, у зв`язку із пропуском прокурором строку звернення до суду.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, судом на даному етапі не встановлено та стороною захисту не доведено.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-406, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 травня 2024 року про продовження підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її постановлення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11