Справа № 642/654/24
н/п 1-кс/642/1394/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові, скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000571, подану в порядку ст. 303 КПК України, -

встановив:

до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_4 , подана в порядку ст. 303 КПК України в кримінальному провадженні № 0000571. У скарзі просить визнати дії дізнавача СД ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , які полягаютьу відмові у визнанні потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні незаконними.

В обгрунтування скарги вказує, що СД ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № № 0000571 за ч. 1 ст. 162 КК України. 08.03.2024 року ОСОБА_4 подав клопотання про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. 15.04.2024 року адвокат ОСОБА_3 отримав повідомлення від дізнавача ОСОБА_5 яким фактично було відмовлено у визнанні його потерпілим. Однак, захисник вважає таке повідомлення суперечить вимогам КПК України.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав з мотивів викладених у ній і просили задовольнити.

Дізнавач, прокурор до судового засідані не прибули, про розгляд скарги повідомлені належним чином.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кодексом строк.

Зокрема, статтею 220 КПК України встановлений порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування. Клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України (ч. 1 ст. 1 КПК України). Згідно із приписами ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Оскільки ст. 220 КПК України покладає на слідчого, дізнавача. прокурора обов`язок розглянути подане учасником кримінального провадження клопотання, слідчий суддя уповноважений дослідити обставини щодо виконання цього обов`язку.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну чи часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови.

За змістом скарги, як зазначено вище, заявник просить визнати незаконними дії дізнавача, які полягають у відмові у визнанні потерпілим особи рішенням дізнавача у формі листа.

Однак, пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено оскарження слідчому судді саме рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, яке, як слідує зі змісту скарги, дізнавачем не приймалося.

Вказаною нормою - пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачено оскарження до слідчого судді листа дізнавача з повідомленням щодо результатів розгляду такої заяви.

В п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України чітко визначена можливість оскарження до слідчого судді рішення саме про відмову у визнанні потерпілим.

Статтею 220 КПК України встановлений процесуальний порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування. При чому встановлений у ч. 2 ст. 220 КПК України порядок передбачає два способи реагування за наслідками розгляду заявлених клопотань:

1) повідомлення особи, яка заявила клопотання, про результати розгляду;

2) вмотивована постанова про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання. Копія постанови вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Оскільки ст. 220 КПК України покладає на дізнавача, слідчого, прокурора обов`язок розглянути подане учасником кримінального провадження клопотання, слідчий суддя уповноважений дослідити обставини виконання цього обов`язку. Разом з тим, бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним процесуальним реагуванням на нього.

В свою чергу, стаття 220 КПУ України наділяє дізнавача, слідчого, прокурора повноваженнями як задовольнити клопотання, так і відмовити (повністю або частково) з винесенням постанови, в якій мають бути викладені мотиви такої відмови.

Так, ОСОБА_4 звернувся із клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні.

З огляду на приписи ч. 2 ст. 220 КПК України у разі повної або часткової відмови в задоволенні клопотання дізнавач зобов`язаний був винести вмотивовану постанову.

Так, у відповідності до приписів ст. 110 КПК України процесуальні рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови, яка за змістом та послідовністю викладу повинна відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК і письмово (друковано) викладатись на офіційному бланку. Підписується постанова тим дізнавачем, слідчим або прокурором, який її прийняв.

Однак матеріали скарги не містять такого належного процесуального рішення дізнавача за результатами розгляду клопотання заявника ОСОБА_4 від 08.03.2024 року.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що дізнавачем не виконаний обов`язок щодо належного правового реагування на подане клопотання в разі відмови у його задоволенні з винесенням постанови, в якій мають бути викладені мотиви такої відмови, як це встановлено ч. 2 ст. 220 КПК України, що у подальшому забезпечить можливість оскарження такої постанови заявником відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України.

А тому слідчий суддя приходить до висновку про зобов`язання дізнавача розглянути клопотання ОСОБА_4 від 08.03.2024 у порядку, визначеному ст. 220 КПК України, та за результатом його розгляду прийняте процесуальне рішення .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 26, 55, 110, 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Скаргу - задовольнити частково.

Зобов`язати дізнавача, уповноваженого здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000571 від 06.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, розглянути відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 220 КПК України клопотання заявника ОСОБА_4 , а саме клопотання від 08.03.2024 року , та про прийняте процесуальне рішення повідомити особу, яка заявила клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1