Справа № 740/3398/20
Провадження № 1-кп/740/11/24
УХВАЛА

24 квітня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

- прокурор ОСОБА_3 ;

- обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

- захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині в режимі відеоконференції клопотання прокурора про оголошення міжнародного розшуку, обрання запобіжного заходу та зупинення кримінального провадження стосовно обвинуваченої ОСОБА_11

у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

- ОСОБА_12 за ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України;

- ОСОБА_4 за ч. 2, 3 ст. 307 КК України;

- ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 307 КК України;

- ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 307 КК України;

- ОСОБА_6 за ч. 2, 3 ст. 307 КК України;

- ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 307 КК України,

установив:

У Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області перебуває на розгляді вищевказане кримінальне провадження. Судові засідання в справі неодноразово відкладалися з різних причин, востаннє на 24.04.2024, 10-00 год.

У судове засідання вкотре не з`явилася обвинувачена ОСОБА_11 .

У судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про оголошення міжнародного розшуку, обрання запобіжного заходу та зупинення кримінального провадження стосовно обвинуваченої ОСОБА_11 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_11 обвинувачується у тому, що вона, маючи прямий умисел на протиправний збут психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну, на території Чернігівської області, всередині березня 2019 року вступила у злочинну змову з ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження, для досягнення мети, спрямованої на незаконний збут психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну. Таким чином, ОСОБА_11 обвинувачується у незаконному зберіганні з метою збуту психотропної речовини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_11 неодноразово до суду за викликами не з`являлася, про причини своєї неявки не повідомляла, що свідчить про умисне неприбуття до суду без поважних причин. Установлено, що ОСОБА_11 у 2022 році перетнула кордон України, станом на цей час її місцезнаходження невідоме. З урахуванням викладеного є підстави для оголошення ОСОБА_11 у міжнародний розшук.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_11 відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який обґрунтовується тим, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та у разі визнання її винуватою, її покарання визначено як безальтернативне позбавлення волі. ОСОБА_11 неодноразово не з`являлася за викликами до суду та перешкоджає швидкому судовому розгляду з дотриманням вимог щодо його розумних строків. Ураховуючи тяжкість злочину та покарання, яке може бути призначене у випадку визнання ОСОБА_11 винуватою, обставини та суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених статтею 177

КПК України, єдиним запобіжними заходом, який може запобігти таким ризикам є тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_10 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора, зазначив при цьому, що у нього немає зв`язку з обвинуваченою. Інші учасники справи підтримали думку захисника.

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КПК України з авданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 КПК України к римінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За правилами, передбаченими ч. 1, 3 ст. 26 КПК України, с торони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Належною правовою процедурою стосовно обвинуваченого, який перебуває за кордоном, є його притягнення до кримінальної відповідальності заочно або шляхом екстрадиції в Україну. Для ефективності судового розгляду у будь-якому разі необхідно ініціювати процедуру оголошення такої особи в міжнародний розшук.

Міжнародний розшук обвинувачених і внесення їх у базу даних Інтерполу являє собою комплекс відповідних заходів, один з яких є прийняття ухвали про оголошення особи в міжнародний розшук і направлення цієї ухвали до Національного центрального бюро Інтерполу в Україні з відповідним клопотанням для передачі в подальшому до Комісії з контролю за файлами Інтерполу задля встановлення місцезнаходження особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Міжнародний розшук це регламентований нормами національного та міжнародного законодавства комплекс оперативно-розшукових, інформаційно-довідкових, адміністративно-перевірочних заходів, слідчих (розшукових) дій й негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, що здійснюються на території держав-членів Інтерполу з метою встановлення місця знаходження оголошених у розшук осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді та суду й ухиляються від відбування кримінального покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до практики ЄСПЛ вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України визначено, що до клопотання про видачу особи в Україну, у тому числі, в обов`язковому порядку додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності. Таку ж вимогу закріплено і у ст.12 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року та в ІV розділі Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол.

Разом з цим, зазначена вимога міститься і в ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 42 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибувати за викликом суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це.

З матеріалів справи вбачається, що обвинувачена ОСОБА_11 неодноразово викликалася у судові засідання, у період з 05 серпня 2022 року до 18 грудня 2023 року (останнє судове засідання за її участю) брала участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції з власних джерел, однак, починаючи з 26 грудня 2023 року (дата наступного судового засідання) перестала виходити на зв`язок, при цьому жодних заяв/клопотань не подавала до суду. Обвинувачена ОСОБА_11 повідомлялася про дату та час судових засідань шляхом надсилання повісток про виклик до суду на електронну пошту та на адресу її фактичного проживання, однак до суду повернулися поштові конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.03.2024 витребувано з Державної прикордонної служби України інформацію про те, чи перетинала державний кордон України ОСОБА_11 .

На виконання вказаної ухвали суду Адміністрацією Державної прикордонної служби України надано інформацію про те, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетнула державний кордон ІНФОРМАЦІЯ_2 у пункту пропуску «Ягодин», іншої інформації немає.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_11 ухилилася від явки до суду та без повідомлення суду виїхала за межі України, що свідчить про невиконання покладених на неї обов`язків.

Згідно із ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в поряду, передбаченому главою 18 цього Кодексу

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Під час судового розгляду кримінального провадження обґрунтовано встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючим ризиком і зможе забезпечити на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів належне виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків.

За змістом ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

За таких обставин, ураховуючи, що обвинувачена ОСОБА_11 зникла з місяця свого постійного проживання, перетнула державний кордон та до цього часу не повернулася до України, до суду на виклики не з`являється, суд вважає, що наявні достатні підстави для оголошення обвинуваченої ОСОБА_11 у міжнародний розшук та обрання стосовно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим провадження стосовно ОСОБА_11 слід зупинити.

Керуючись ст. 2, 26, 176 178, 183, 184, 189, 193, 194, 331, 335, 369-372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Оголосити обвинувачену ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка народилася в м. Ніжині Чернігівської області, зареєстрована та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 , у міжнародний розшук.

Обрати стосовно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_11 .

Судове провадження стосовно ОСОБА_11 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - зупинити до її розшуку.

Продовжити судовий розгляд кримінального провадження стосовно обвинувачених ОСОБА_4 за ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 за ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Організацію розшуку обвинуваченої ОСОБА_11 доручити ГУ НП в Чернігівській області.

Копію ухвали направити Чернігівській обласній прокуратурі для контролю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів, обвинуваченою ОСОБА_11 у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1