ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

захисника (в режимі

відеоконференції) ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч.2 ст. 289 КК України, у кримінальних провадженнях №0001154 від 28 червня 2023 року та №0001726 від 01 жовтня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2024 року було продовжено ОСОБА_8 , обвинуваченому у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч.2 ст. 289 КК України, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08 червня 2024 року з визначенням застави у розмірі 53 680 гривень.

Дана ухвала обгрунтована тим, що ОСОБА_8 є раніше не судимою особою, має позитивну характеристику, але обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів, покарання за які у сукупності може складати до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна, не має місця роботи, постійного джерела прибутку, а тому, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, він може переховуватися від суду, тож, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Також суд визнав таким, що не перестав існувати, й ризик можливого впливу на свідків, тобто, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, які ще безпосередньо судом не допитані.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а тому доцільно продовжити йому раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою замінити ОСОБА_8 запобіжний захід на не пов`язаний із триманням під вартою.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що прокурором у клопотанні не доведений жоден ризик стосовно ОСОБА_8 , як і неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів.

Зазначає, що від усіх потерпілих у справі наявні заяви, в яких вони вказали, що жодних претензій до ОСОБА_8 не мають та не матимуть, просили не продовжувати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати до нього цілодобовий домашній арешт.

Звертає увагу апелянт і на те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується з позитивної сторони, під час перебування під вартою 31.01.2024 року у нього народилася дитина, тож за даних обставин захисник вважає, що до його підзахисного цілком можливо застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який зможе нівелювати заявлені стороною обвинувачення ризики.

Заслухавши суддю-доповідача, думку адвоката ОСОБА_6 , яка представляє інтереси обвинуваченого ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони захисту не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч.2 ст. 289 КК України, які є нетяжким та тяжким злочинами, покарання за які у сукупності передбачено до восьми років позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання та його наслідки у разі доведеності вини обвинуваченого, з метою уникнення відповідальності за вчинене ОСОБА_8 може переховуватись від суду, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшився та продовжує існувати.

Поряд з цим, ризик переховування від суду об`єктивно збільшується з урахуванням введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Апеляційний суд цілком погоджується і з висновком суду першої інстанції щодо реальності ризику незаконного впливу на свідків, ще не допитаних безпосередньо судом, та зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинення і запобігання ймовірним ризикам у майбутньому.

У зв`язку з наведеним є необґрунтованими доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Натомість, апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення в суді першої інстанції було належним чином доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_8 , а будь-яких даних, які б безумовно свідчили про наявність підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, більш м`який, стороною захисту не надано.

Апеляційним розглядом встановлено, що дане рішення суду не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

А що стосується посилання захисника на характеризуючі ОСОБА_8 обставини, апеляційний суд зауважує, що вони існували і на момент вчинення останнім злочинів, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором у поведінці обвинуваченого.

Крім цього, апеляційний довод стосовно неврахування судом першої інстанції позицій потерпілих щодо не продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а застосування до нього цілодобового домашнього арешту, колегія суддів вважає неспроможним, оскільки позиція потерпілих в даному випадку є не процесуальною вимогою, а лише думкою потерпілих осіб, яка може бути врахована в сукупності з іншими обставинами, однак не обмежує суд у реалізації своїх дискреційних повноважень, визначених законом про кримінальну відповідальність, а в данному випадку місцевий суд, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, діяв цілком у межах своїх дискреційних повноважень.

Таким чином, за результатами апеляційного розгляду колегія суддів вважає, що продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності виправдовує подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, що відповідає і є співрозмірним тяжкості і характеру діянь, які йому інкримінуються.

Суд апеляційної інстанції не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч.2 ст. 289 КК України, у кримінальних провадженнях №0001154 від 28 червня 2023 року та №0001726 від 01 жовтня 2023 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4