Провадження № 1-кс/761/7303/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002261 від 24.11.2020 за ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 111 КК України ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу,

у с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання захисника ОСОБА_2 про зміну підозрюваному у кримінальному провадженні № 0002261 від 24.11.2020 за ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 111 КК України ОСОБА_3 запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою - застави.

На обґрунтування клопотання захисник зазначив, що рішенням слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2023 до підозрюваного ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у в виді тримання під вартою, строк якого у подальшого неодноразово продовжений, зокрема, рішенням слідчого судді від 09.02.2024.

Однак, вважаючи подальше застосування вказаного запобіжного заходу без визначення розміру застави необґрунтованим, захисник просив його змінити саме у частині визначення розміру альтернативного запобіжного заходу.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, дійшов висновку про таке.

Стаття 201 КПК України наділяє сторону захисту правом звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну підозрюваному застосованого запобіжного заходу.

Частина 3 наведеної статті покладає на ініціатора такого клопотання обов`язок долучити до нього копії матеріалів, якими сторона захисту обґрунтовує викладені у клопотанні доводи, а також підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та долучених до нього матеріалів.

Зі ст. 184 КПК вбачається, що на сторону обвинувачення, у разі звернення до слідчого судді з клопотанням про застосування чи зміну до підозрюваного запобіжного заходу, покладений обов`язок надати стороні захисту таке клопотання та матеріали, на яких воно ґрунтується.

Наведені норми доводять, що сторони кримінального провадження під час реалізації своїх процесуальних прав наділяються відповідними процесуальним обов`язками щодо дотримання прав іншої сторони, оскільки відповідно до позиції Європейського суду з прав людини у рішенні «Ruiz-Mateos проти Іспанії» кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них, чим забезпечуються дотримання принципу змагальності.

Вагомою складовою принципу змагальності є принцип рівності сторін кримінального провадження, який відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Кресс проти Франції» передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

З наведеного витікає, що сторони кримінального провадження мають процесуальні права та взаємні обов`язки, що виникають у процесі реалізації таких прав, це забезпечує баланс інтересів сторін провадження у процесуальних діях, що перебувають під судовим контролем.

Кримінальним процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.

Таким чином, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень зобов`язаний створити, як стороні захисту, так і стороні обвинувачення рівні процесуальні умови для відстоювання ними своїх процесуальних позицій.

Досліджуючи клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя відмічає, що стороною захисту долучений лицевий аркуш клопотання про зміну підозрюваному ОСОБА_3 запобіжного заходу, який містить віжбиток штрих-коду Офісу Генерального прокурора, що свідчить про надходження до останнього 20.03.2024 певних документів сторони захисту.

У той же час, надані слідчому судді матеріали не містять опису документів, які фактично надані стороні обвинувачення на виконання вимог ч. 3 ст. 201 КПК.

З викладеного витікає, що достовірно встановити факт надіслання ініціатором клопотання його копії та копії матеріалів, якими таке клопотання обґрунтоване, стороні обвинувачення, тобто дотримання стороною захисту викладених вище вимог ст. 201 КПК, неможливо, оскільки належне підтвердження не долучене.

Крім того, ч. 4 ст. 201 КПК визначено, що слідчий суддя має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше 30 днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядались слідчим суддею.

Водночас, до матеріалів, наданих слідчому судді, не долучений короткий чи повний текст рішення слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, яким підозрюваному ОСОБА_3 продовжений строк дії застосованого до нього запобіжного заходу.

Відсутність зазначеного рішення позбавляє слідчого суддю можливості встановити та дослідити обставини, які б не враховувались слідчим суддею під час розгляду питання про продовження строку дії застосованого до ОСОБА_3 запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність залишення клопотання захисника без розгляду.

Керуючись ст. 7, 9, 22, 24, 201 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002261 від 24.11.2020 за ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 111 КК України ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1