Справа № 682/595/24
Провадження № 1-кп/682/58/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року м. Славута

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Хмельницької

спеціалізованої прокуратури

у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 ,

потрепілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

під час підготовчого засідання у кримінальному провадженні № 0002405 від 29.12.2023 р про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Богородчани Івано-Франківської області, українця, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , водія третього стрілецького відділення першого стрілецького взводу третьої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше несудимого, - за ч. 1 ст. 286-1 КК України,

в с т а н о в и в:

25 січня 2022 року солдат ОСОБА_6 прийнятий на військову службу за контрактом до Збройних Сил України .

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, 29 грудня 2023 року близько 14 год 30 хв солдат ОСОБА_6 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки «Hyundai» моделі «Getz», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по проїзній частині АДРЕСА_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, проявив неуважність, внаслідок чого допустив занос автомобіля з подальшою зміною напрямку його руху та у некерованому стані виїхав на умовно зустрічну смугу руху, де передньою частиною автомобіля допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка рухалася у зустрічному напрямку по лівою краю проїжджої частини дороги. Після цього ОСОБА_6 не вжив заходів для зупинки транспортного засобу та, змінивши напрямок руху автомобіля праворуч, виїхав на праве по ходу руху узбіччя дороги, де в цей час стояла пішохід ОСОБА_5 , і здійснив на неї наїзд правою передньою частиною автомобіля.

Своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги п. 1.5, п.2.3(б), п.2.9 (а), п.10.1, п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі Правила дорожнього руху), які вимагають:

- п.1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п.2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 2.9 водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та порушення

водієм ОСОБА_6 вимог Правил дорожнього руху пішохід Таканова КВ. отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому внутрішньої кісточки лівого гомілково-ступневого суглобу зі зміщенням, який відноситься до категорії тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я; пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді трьохкісточкового перелому лівого гомілково-ступеневого суглобу, який відноситься до категорії тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Порушення ОСОБА_6 вказаних вимог безпеки дорожнього руху

знаходяться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження.

27.02.2024 року між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_6 укладена угода про примирення на таких умовах:

- обвинувачений ОСОБА_6 розуміє характер обвинувачення і повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, щиро розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю злочину;

- потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 погодилися з кваліфікацією дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 286-1 КК України, здійснили акт прощення обвинуваченого, не мають до нього майнових та моральних претензій ;

- сторони узгодили міру покарання, яку слід призначити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України .

Обвинувачений ОСОБА_6 визнав повністю свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, цілком розуміє права, визначені у ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Суд переконався, що угода укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Внаслідок дій обвинуваченого, пов`язаних із порушенням правил безпеки дорожнього руху, було завдано шкоду потерпілим. Та обставина, що безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, є суспільні відносини, які забезпечують безпеку дорожнього руху та експлуатацію транспорту, сама по собі не є підставою для висновку про те, що угода про примирення між потерпілими та обвинуваченим не відповідає інтересам суспільства.

Наявність гіпотетичної шкоди суспільним інтересам, не конкретизованої в обвинуваченні, не може бути перешкодою для вирішення питання про укладення у кримінальному провадженні угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим.

Суд з`ясував у обвинуваченого, що він цілком розуміє права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а так само з`ясував у потерпілих, що вони цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Сторони узгодили можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України у виді 1 року позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, а також на підставі ст. 58 КК України погодили призначення ОСОБА_6 замість 1 року позбавлення волі покарання у виді службового обмеження на 1 рік з відрахуванням 10% із суми грошового забезпечення в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 58 КК України покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк.

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдані збитки потерпілим, проходить військову службу за контрактом у період воєнного стану в Україні, бере участь у бойових діях, сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 58 КК України, суд знаходить за можливе призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 58 КК України у виді 1 (одного) року службових обмежень для військовослужбовців з відрахуванням 10% із суми грошового забезпечення в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

При цьому враховується, що відповідно до ст. 58 КК України під час відбування покарання у виді 1 (одного) року службових обмежень для військовослужбовців із відрахуванням 10% із суми грошового забезпечення в дохід держави засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Суд знаходить, що за встановлених обставин таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, вимогам cт.ст. 50, 58, 65, 66, 67, 69 КК України, принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Отже, перевіривши угоду на відповідність вимогам закону, суд встановив, що зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди, не встановлено.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути в дохід держави процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 5300,96 грн.

Суд також знаходить за необхідне відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України скасувати арешт, накладений в ході досудового розслідування на автомобіль марки ««Hyundai» моделі «Getz» державний номерний знак НОМЕР_3 , та відповідно до ст. 100 КПК України цей автомобіль слід повернути володільцю - обвинуваченому ОСОБА_6 .

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 374-376, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд у х в а л и в:

Угоду про примирення, укладену 27 лютого 2024 року між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинувачененим ОСОБА_6 затвердити.

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред"явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 58 КК України у виді 1 (одного) року службових обмежень для військовослужбовців із відрахуванням 10% із суми грошового забезпечення в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 5300,96 грн.

Скасувати арешт на речовий доказ - автомобіль марки ««Hyundai» моделі «Getz» державний номерний знак НОМЕР_3 , та повернути його володільцю ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим - виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілими - виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання, нероз`яснення їм наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст. 474 КПК України;

прокурором - виключно з підстав призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію повного тексту вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1