Номер провадження: 11-сс/813/990/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 05.06.2024 якою в межах к/п № 0001397 від 14.10.2023 відносно

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, тимчасово не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України продовжений строк дії запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 04.07.2024 із визначенням застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання ст. слідчого 2 СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_9 та був продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 04.07.2024 в межах строку досудового розслідування, який не перевищує 7 днів з моменту закінчення ознайомлення підозрюваною та стороною захисту з матеріалами кримінального провадження із утриманням у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 436-2 КК України. Залишено без змін раніше визначену заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, врахував його суспільну небезпеку та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виправдовує застосування найбільш суворого запобіжного заходу, який не є для підозрюваної безальтернативним.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, підозрювана ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що вона є необґрунтованою оскільки заявлені ризики є припущенням слідчого, вона не переховувалася від органу досудового розслідування та суду, не має наміру та можливості впливати на свідків, більш того, вони вже допитані.

За таких обставин, підозрювана ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 05.06.2024 та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно неї менш суворий запобіжний захід або зменшити розмір застави.

У судовому засіданні підозрювана та її захисник підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі та просили її задовольнити, натомість прокурор заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі з огляду на такі обставини.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5) ч.1 цієї статті.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Оскільки в апеляційній скарзі підозрюваної не оспорюється обґрунтованість підозри, апеляційний суд не переглядає оскаржувану ухвалу в цій частині та констатує, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Як вбачається із обґрунтованих висновків слідчого судді, в даному кримінальному провадженні продовжують існувати доведені прокурором та слідчим ризики того, що підозрювана ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та незаконно впливати на свідків.

Існування вказаних ризиків обумовлено зокрема тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винуватою, суспільною небезпекою інкримінованого злочину та її обізнаністю про дані свідків.

У цьому контексті апеляційний суд враховує ту обставину, що постановою слідчого ДБР ОСОБА_9 від 20.05.2024 підозрювана ОСОБА_7 була оголошена у розшук у зв`язку із неявкою до органу досудового розслідування.

Апеляційний суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Окрім того, апеляційний суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Не вирішуючи питання про доведеність вини підозрюваної, апеляційний суд враховує фактичні обставини імовірно вчиненого інкримінованого злочину, його суспільну небезпеку, в той час як на території України здійснюється відсіч збройної агресіїї рф, яка розв`язала повномасштабну війну в Україні, руйнує країну та вбиває її громадян.

Окрім того, зі змісту матеріалів, які надані апеляційному суду вбачається переписка у месенджерах, відповідно до яких ОСОБА_7 у телефонній розмові із ч/ч НОМЕР_1 висловлювала погрози щодо розправи із працівниками поліції та приходить до висновку про те, що у даному випадку суспільний інтерес переважає права підозрюваної.

Відтак, з огляду на викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про те, що на даному етапі продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним для досягнення потреб досудового розслідування та для забезпечення суспільного інтересу.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Більш того, апеляційним судом встановлено, що на теперішній час обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 скерований до суду для розгляду по суті та судом 1-ої інстанції в підготовчому судовому засідання 13.06.2024 відносно неї був продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Відтак, апеляційним судом не встановлено підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим апеляційна скарга підозрюваної задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 24, 176, 177, 182, 183, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.06.2024, якою в межах к/п № 0001397 від 14.10.2023відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 04.07.2024, із визначенням застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4