Провадження № 1-в/192/68/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

заявника - лікаря-психіатра ОСОБА_5 ,

особи щодо якої подана заява ОСОБА_6 ,

законного представника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Солоне Дніпропетровської області заяву лікаря-психіатра КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради ОСОБА_5 про продовження примусових заходів медичного характеру стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новомосковська, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації ВЧ НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Солонянського районного суду Дніпропетровської області звернувся лікар-психіатр КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» ССР ОСОБА_5 із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем мешкання ОСОБА_6 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_6 з 16.01.2024 перебуває в реєстрі психіатричних хворих КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради з діагнозом: шизотиповий розлад, не уточнений. 16.11.2023 до закладу надійшло розпорядження про виконання ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2023 року про застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Ухвала набрала законної сили 26.10.2023. ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, однак згідно з висновком експертизи ОСОБА_6 виявляє психічний розлад у формі шизотипового розладу, тому не усвідомлював свої дії (бездіяльність) та не міг керувати ними, потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги. Такий вид примусових заходів і був застосований судом 25.09.2023. На даний час ОСОБА_6 мовному контакту доступний, судження легковажні, дещо примітивні, балакучий, амбіційний, метушний. Настрій мінливий, легко афектується, увага розсіяна. Мислення нерівномірне, з елементами паралогічності, докладне. Звучать уривчасті ідеї відношень. Орієнтований у всіх видах правильно, інкриміноване йому правопорушення критично не оцінює, критично свій стан не оцінює. 11.03.2024 ОСОБА_6 був представлений на лікарську консультативну комісію, яка провела психіатричний огляд ОСОБА_6 та 11.03.2024 склала висновок №42 згідно з яким ОСОБА_6 за своїм психічним станом потребує продовження застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Лікар-психіатр ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити зазначила, що за результатами розгляду комісії лікарів визначена необхідність ОСОБА_6 продовження надання психіатричної допомоги амбулаторно. Поведінка ОСОБА_6 в судовому засіданні під час розгляду питання продовження примусового лікування амбулаторно є підтвердженням такої необхідності.

ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти продовження застосування примусових заходів медичного характеру амбулаторно, зазначив, що вживання наркотичних засобів є його свідомим вибором, він з дитинства такий, не вважає, що страждає на якусь психічну хворобу, але його ніхто не хоче слухати, все почалось із сварки з командиром військової частини та ніяк не завершиться, він не потребує лікування оскільки вживання наркотиків є його вибором.

Законний представник ОСОБА_6 мати ОСОБА_7 в судовому засіданні також заперечувала проти продовження примусового лікування сина, зазначила, що йому ліки не допомагають, він з дитинства був не зовсім адекватним, дивним чином поводився, але вони не бажали встановлювати діагноз, щоб не зламати життя синові. Вживання наркотичних засобів куріння сином відбувається протягом тривалого часу та заборонити це вона не може, а ліки нічого не змінюють, навпаки син став більш дратівливим.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні категорично заперечував проти задоволення заяви, оскільки слабкість волі ОСОБА_6 не може бути підставою для продовження його примусового лікування, а вживання наркотичних засобів разом з лікуванням призводить до погіршення здоров`я ОСОБА_6 , надмірне навантаження на організм. В добровільному порядку ОСОБА_6 не бажає лікуватись.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 вважав, що заява підлягає задоволенню, ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння в стані неосудності та йому було призначене примусове лікування у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги, пріоритет вживання наркотичних речовин не може бути підставою для припинення примусового лікування.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та долучені документи, суд приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. 94 КК України примусові заходи медичного характеру застосовуються судом в залежності від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2023 року до ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Отже, до ОСОБА_6 застосовано найбільш легкий вид примусових заходів медичного характеру.

07 листопада 2023 року до КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради надійшло розпорядження про виконання ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2023 року, яка набрала законної сили 26 жовтня 2023 року.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, її захисника або законного представника у разі, якщо така особа за станом свого здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного нею незалежного лікаря-психіатра.

Згідно з ч.2 ст. 95 КК України уразі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Особи, до яких застосовуються примусові заходи медичного характеру, мають право звертатися до суду із заявою про зміну або припинення застосування примусових заходів медичного характеру не частіше одного разу на 6 місяців та незалежно від того, чи розглядалося судом це питання в зазначений період.

Особа, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, має право звернутися до обраного нею незалежного лікаря-психіатра з метою отримання висновку про стан свого психічного здоров`я. У висновку незалежного лікаря-психіатра мають бути зазначені підстави для зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру. У разі відсутності таких підстав у висновку обґрунтовується необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів № 42 від 11.03.2024 комісія лікарів-психіатрів дійшла висновку, що ОСОБА_6 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у зв`язку з нестабільністю стану ОСОБА_6 , що спостерігається впродовж 6-ти місяців, значним коливанням в його емоційно-вольовій сфері, відсутності критики до свого стану та до інкримінованого правопорушення.

Питання продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомогиОСОБА_6 розглядається судом з квітня 2024 року за цей час ані ОСОБА_6 , ані його законний представник мати ОСОБА_7 , ані захисник ОСОБА_4 з заявами про припинення застосування примусових заходів медичного характеру до суду не звертались, їх заперечення спростовуються висновком комісії лікарів-психіатрів № 42 від 11.03.2024.

Висновку незалежного лікаря-психіатра в якому містяться підстави та обґрунтування необхідності припинення застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 суду не надано.

За таких обставин заява лікаря-психіатра КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради ОСОБА_5 про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Заявою лікаря-психіатра КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради ОСОБА_5 строк, на який вона просить продовжити застосування ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги не визначений, тому суд виходить з такого.

Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів в результаті проведення комісії 11 березня 2024 року ОСОБА_6 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру, однак з заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги відповідно до ст. 95 КК України лікар-психіатр звернулась тільки 08 квітня 2024 року, тобто поза визначеним законом 6-місячним строком.

Вирішення питання продовження застосування примусових заходів медичного характеру підлягає судовому контролю з метою дотримання прав та свобод осіб до яких такі примусові заходи застосовуються.

Суд констатує, що звернення до суду поза визначеним законом 6-місячним строком є порушенням прав ОСОБА_6 , вимог ст.95 КК України та положень КПК України.

Суд вважає необхідним наголосити на суворому дотриманні вимог ст. 95 КК України ініціатором даної заяви лікарем ОСОБА_5 щодо строків продовження, зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи, що висновок комісії лікарів-психіатрів складено 11.03.2024, тобто відповідно до ст. 95 КК України в межах 6-місячного строку, з метою дотримання прав ОСОБА_6 суд продовжує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги, строком до 3-х місяців.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", ст.ст. 94, 95 КК України, ст.ст. 372, 503, 512-514 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву лікаря-психіатра КНП «Солонянська багатопрофільна лікарня» Солонянської селищної ради ОСОБА_5 про продовження примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити на 3 місяці застосування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, а особами, які не були присутні при її оголошенні з моменту вручення ухвали.

Суддя ОСОБА_1