ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1218/24
Провадження № 1-в/210/80/24
У Х В А Л А

іменем України

25 квітня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «КВК №80» ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу 28.02.2024 року надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засуджений клопотання підтримав та просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Представник ДУ «КВК (№80)» клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор вважав клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вважає подання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.12.2012 року ОСОБА_5 визнано винним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 п. 6, 12 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначено покарання у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 15.02.2012 року.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.03.2013 року на підставі ст. 365 КПК України 1960 року, вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2012 року відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187. ч. 3 ст.289 КК України змінено. Виключено із вироку, як зайву, вказівку суду про призначення покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за п. 12 ч.2 ст.115 КК України у вигляді 14 років шести місяців позбавлення волі. Вважати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , кожного окремо, засудженими: за п.п.6, 12 ч.2 ст. 115 КК України до покарання у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна; за ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України - до покарання призначеного судом. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупності злочинів, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України призначено остаточне покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , кожному окремо, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна. В решті вирок щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишено без зміни.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.01.2016 року зараховано засудженому ОСОБА_5 в строк відбування покарання, час попереднього ув`язнення в установі попереднього ув`язнення з 15 лютого 2012 року по 12 березня 2013 року включно, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, початок строку 15.02.2012 року, кінець строку 18.01.2026 року.

Згідно характеристики за час відбування покарання в ДУ «КВП (№80)» засуджений ОСОБА_7 не має друзів та спілкування, в якому підтримують про кримінальні настанови та спосіб життя. Є друзі та соціальні контакти. Має стабільні зв`язки з рідними та близькими. Бере активну участь у програмах/заходах, не допускає порушень, має бажання змінити своє життя та підтверджує це активними вчинками.

Відповідно до Довідки про заохочення і стягнення засудженого ОСОБА_7 за весь час відбування покарання має 7 стягнень, останнє в 2016 році, які на даний час погашені, має 22 заохочення.

Крім того, у матеріалах справи мається комісійний висновок від 29.02.2024 щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 згідно якого із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи, засуджений набрав 95 балів з мінімально необхідних 65, тому вважається таким, що довів своє виправлення.

З довідки про доходи встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в 2023 році періодично залучався до праці.

Відповідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове-звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», судам, при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

На підставі закону, умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності і їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Частиною 2 ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На час звернення до суду з поданням, вбачається, що ОСОБА_5 відбув строк, передбачений ст.81 КК України. Станом на 25.04.2024 року невідбута частина строку покарання засудженого складає 1 рік 8 місяців 25 днів.

Оцінивши поведінку засудженого за весь період відбуття покарання, матеріали особової справи, щоденник індивідуальної роботи із засудженим, характеристику, відомості про відсутність діючих стягнень, наявність заохочень, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своєю поведінкою довів своє виправлення. У зв`язку із чим, в подальшому може бути виправлений без ізоляції від суспільства, та вважає можливим звільнити його умовно-достроково з місць позбавлення волі на невідбуту частину строку покарання.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№ 80)» за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.03.2013 року, звільнити умовно-достроково із місць позбавлення волі на невідбутий строк покарання 1 рік 8 місяців 25 днів.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду проголошено 26.04.2024 року о 11-30 годині.

Суддя: ОСОБА_1