Провадження № 1-кс/714/193/24
У Х В А Л А

"28" березня 2024 р. м. Герца

Слідчий суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,-

за участю: секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
слідчого власника майнаОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Як зазначено у клопотанні, в провадженні слідчого відділення №2 (м. Герца) знаходяться матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 березня 2024 року за № 0001283 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.198 КК України. Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало повідомлення працівників Державної прикордонної служби про те, що 21 березня 2021 року близько 18 год. 30 хв., на МПП «Порубне» у с. Тереблече Чернівецького району, ОСОБА_5 керувала автомобілем марки «Мерседес-Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1 , з VIN-кодом НОМЕР_2 , який значиться у базі даних Інтерполу як викрадений.

За постановою заступника начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 від 25 березня 2024 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , серії НОМЕР_3 визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню. Зважаючи на те, що вказаний документ є предметом кримінального правопорушення, з метою уникнення його знищення, втрати або пошкодження, прокурор просив накласти на нього арешт.

Прокурор Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та слідчий відділення №2 (м. Герца) слідчого відділу Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав наведених в останньому.

ОСОБА_5 , як особа щодо майна якого вирішується питання про арешт майна проти задоволення клопотання прокурора заперечила, посилаючись на те, що є добросовісним набувачем автомобіля марки «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , якого за власні кошти придбала та розмитнила у 2022 році. З часу придбання автомобіля ніхто з правоохоронних органів не повідомили їй, що автомобіль перебуває у розшуку. Про причини та обставини введення відомостей про розшук належного їй транспортного засобу до міжнародної бази Інтерполу їй нічого не відомо. Тому, в задоволенні клопотання прокурора просила відмовити.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши додані до клопотання письмові докази, слід зазначити про наступне.

Відповідно до ч.1 та п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, метою якого є досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди та можу бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів зазначених у статті 98 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен зокрема враховувати : правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК).

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна, прокурор як на правову підставу свого клопотання послався саме на необхідність накладення арешту на майно за для забезпечення збереження речових доказів.

Нормою ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України).

Як встановлено судом, органом досудового розслідування здобуті дані про те, що 21.03.2024 о 18:30 год. на міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Порубне» на виїзд з України, на прикордонний контроль прибув транспортний засіб марки «Мерседес-Бенц» моделі «Спрінтер, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 . Під час внесення інформації в систему баз даних Гарт-ІП відносно вказаного автомобіля на VIN-код НОМЕР_2 відбулось спрацювання БД «Інтерпол» (викрадений транспортний засіб).

За даним фактом 21 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено повідомлення про кримінальне правопорушення за №0001283 та розпочате досудове розслідування, в ході якого дана правова кваліфікація за ст. 198 КК України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , ОСОБА_5 являється власником автомобіля марки «Мерседес-Бенц», номерний знак НОМЕР_1 , з VIN-кодом НОМЕР_2 .

Органом досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження, вилучено автомобіль марки «Мерседес-Бенц», номерний знак НОМЕР_1 , з VIN-кодом НОМЕР_2 та свідоцтво про його реєстрацію на ім`я ОСОБА_5 , які за постановою заступниці начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 від 25 березня 2024 року визнано речовими доказами.

Згідно даних департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України, автомобіль марки «Mercedes Sprinter», VIN НОМЕР_2 , значиться в обліках Генерального секретаріату Інтерполу, як викрадений з Республіки Польща 29.01.2024 року.

Диспозицією ст. 198 КК України передбачено кримінальну відповідальність за заздалегідь не обіцяне придбання або отримання, зберігання чи збут майна, завідомо одержаного кримінально протиправним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) майна, одержаного кримінально протиправним шляхом.

При наведених вище обставинах, з огляду на те, що вилучене у ОСОБА_5 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 , визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню, з метою його збереження, запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження, в т.ч. можливості проведення судових експертиз, які важливі для з`ясування обставин кримінального правопорушення, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням даного кримінального провадження, то суд приходить до висновку про необхідність накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Задоволення вказаного клопотання на даному етапі кримінального провадження виправдовують потреби досудового розслідування, а невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного майна може призвести до негативних наслідків, та не буде відповідати завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 170, 171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , серії НОМЕР_3 , власником значиться ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 .

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів.

Повний текст ухвали виготовлено «02» квітня 2024 року.

Слідчий суддя: