Справа №:755/4856/21
Провадження №: 1-кс/755/690/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" лютого 2024 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, у межах кримінального провадження №0005746 від 09.07.2019 року, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою в якій просить слідчого суддю забезпечити у будь-якому випадку його присутність при вирішенні тих чи інших питань, уточнень з метою запобігання уникнення непорозумінь, складностей для прийняття відповідного законного рішення, можливого також попереднього заслуховування, або іншій спосіб забезпечення виправлення помилок та порушених прав; забезпечити присутність сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 , слідчих СВ - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , для остаточного з?ясування кількості порушених норм та порядку вимог КПК України, усунення порушень з боку винної сторони для поновлення-припинення -продовження неупередженого розслідування під час судового розгляду з тим, щоб..., тощо; поставитися з порозумінням про важкість йому одному боротися із цинічним беззаконням, неправдивістю способу здійснення слідчими, прокурором своїх повноважень, обсягу та специфіки процесуальних дій та складність кримінального провадження.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, дізнавач в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Також у ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, у силу ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-?) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-? частини першої статті 284 цього Кодексу.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування слідчий суддя, згідно ч.2 ст.307 КПК України, постановляє ухвалу про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора 1-?) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Нормою ч.4 ст.304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Як вбачається з матеріалів скарги, що у провадженні Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, під процесуальним керівництвом прокурорів Дніпровської окружної прокуратури міста Києва перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005746 від 09.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

31.08.2021 року постановою слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0005746 від 09.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, закрито у зв?язку з закінченням строку досудового розслідування.

Як вбачається із матеріалів скарги ОСОБА_2 просить забезпечити у будь-якому випадку його присутність при вирішенні тих чи інших питань, уточнень з метою запобіганням уникнення непорозумінь, складностей для прийняття відповідного законного рішення, можливого також попереднього заслуховування, або іншій спосіб забезпечення виправлення помилок та порушених прав; забезпечити присутність сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 , слідчих СВ - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , для остаточного з?ясування кількості порушених норм та порядку вимог КПК України, усунення порушень з боку винної сторони для поновлення-припинення-продовження неупередженого розслідування під час судового розгляду з тим, щоб..., тощо, однак слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні /п.18 ч.1 ст.3 КПК України/.

Статтею 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

До компетенції слідчого судді за Кримінальним процесуальним кодексом України належать три групи питань: розгляд клопотань та надання дозволу на проведення слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, які обмежують права і свободи людини та контроль за їх провадженням; надання дозволу на застосування та контроль застосування запобіжних та інших заходів кримінально-процесуального примусу; розгляд скарг на дії (бездіяльність) та рішення органів досудового розслідування та прокурора.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється /ч.5 ст. 40 КПК України/.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови /ст.110 КПК України/.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 у своїй прохальній частині скарги, зазначив вимоги, які не підлягають оскарженню згідно ст.303 КПК України, а тому, слідчий суддя приходить до висновку, що у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, у межах кримінального провадження №0005746 від 09.07.2019 року слід відмовити.

Що стосується вимоги ОСОБА_2 поставитися з порозумінням про важкість одному боротися із цинічним беззаконням, неправдивістю способу здійснення слідчими, прокурором своїх повноважень, обсягу та специфіки процесуальних дій та складність кримінального провадження, то, згідно ст.58 КПК України, потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

Також, згідно Закону України «Про безоплатну правову допомогу» безоплатна правнича допомога - правнича допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.

Право на безоплатну правничу допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правничу допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правничу допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

Безоплатна вторинна правнича допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Безоплатна вторинна правнича допомога включає такі види правничих послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

Оскільки до повноважень слідчого судді належить здійснення лише судового контролю під час розгляду скарг на дії (бездіяльність) та рішення органів досудового розслідування та прокурора, вважаю за необхідне, відповідно до частини 4 статті 304 КПК України, відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-304, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, у межах кримінального провадження №0005746 від 09.07.2019 року - відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та всіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її отримання.

Слідчий суддя