Справа № 947/7336/24
Провадження № 1-кс/947/3029/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , осіб, що подали заяву про бажання взяти підозрюваного на поруки - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_9 що погоджено з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_10 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеса, громадянин України, з вищою освітою, одруженого, неповнолітних дітей не має, головного редактору газети «Нерозкриті злочини», директора ПП «ЄАЕБ», зареєстрований в АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , раніше не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_9 що погоджено з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 ..

Згідно вказаного клопотання вбачається, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000087 від 15.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст.111 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Одеською спеціалізованої прокуратури у сфері оборони.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом голови Державної прикордонної служби України №988-ОС від 12.09.2022 ОСОБА_11 прийнято на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу та призначено на посаду старшого оперуповноваженого відділу активних заходів управління оперативно-розшукової діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до «Положення про оперативно-розшуковий відділ органу охорони державного кордону», затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 02.02.2015 № 118, і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2015 р. за № 187/26632, управління оперативно-розшукової діяльності ПдРУ ДПС України є структурним підрозділом органу охорони державного кордону, який здійснює оперативно-службову діяльність з охорони державного кордону на ділянці відповідальності відповідно до Закону України «Про Державну прикордонну службу України» та має право здійснювати оперативно-розшукову діяльність у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України і Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», а також відповідно до ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» є правоохоронним органом спеціального призначення.

Відповідно до посадової інструкції, ОСОБА_11 , у своїй діяльності повинен керуватись Конституцією України і законами України, іншими нормативно-правовими актами, міжнародними договорами, актами організаційно-розпорядчого характеру Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Держприкордонслужби України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , положенням про ГОРВ та посадовою інструкцією, якою визначено, що він:

Зобов`язаний( п. 3 Посадової інструкції):

- приймати участь в координації організаційно-розпорядчої діяльності ПОРВ;

- особисто здійснювати оперативно-розшукову діяльність в повному обсязі, роботу з негласним апаратом;

- здійснювати збір, обробку та аналіз інформації щодо ознак нелегальної міграції, торгівлі людьми, контрабандної діяльності, проявів тероризму та діяльності незаконних збройних формувань;

- особисто здійснювати роботу з підбору, вивчення, придбання та вдосконалення оперативних джерел, відповідати за стан роботи з негласним апаратом, його вдосконалення, формування, розстановку та ефективне використання;

- особисто приймати участь в роботі за оперативно-розшуковими справами;

організовувати та підтримувати дієву взаємодію з правоохоронними органами та органами місцевого самоврядування;

- особисто приймати участь у проведенні фільтраційно-перевірочних заходів щодо затриманих незаконних мігрантів, осіб причетних до контрабанди та незаконного переміщення через кордон товарів та вантажів, торгівлі людьми та інших осіб;

- за дорученням слідчого, дізнавача, прокурора проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії;

- приймати участь в підготовці оперативного складу ПОРВ для виконання завдань з оперативної протидії нелегальній міграції, контрабандній діяльності, торгівлі людьми, тероризму та його проявів;

- здійснювати моніторинг обстановки з питань організації нелегальної міграції, торгівлі людьми, контрабандної діяльності, проявів тероризму на ділянці ПОРВ, узагальнювати та аналізувати дані про результати оперативно-розшукової діяльності, фільтраційно-перевірочних заходів у відношенні осіб - порушників законодавства про державний кордон України;

- аналізувати роботу ПОРВ, надавати начальнику ПОРВ об`єктивні звітні дані за її результатами, а також обґрунтовані пропозиції щодо її покращення;

надавати пропозиції з вдосконалення стану інформаційного забезпечення боротьби з тероризмом, незаконною міграцією, торгівлі людьми, контрабандною діяльністю впровадження сучасних інформаційних систем і технологій у зазначену діяльність;

- в межах компетенції протидіяти пропаганді та поширенню ідеології тероризму в єдиному інформаційному просторі України;

- здійснювати контроль за ходом виконання запланованих заходів ПОРВ з окремими місцями дислокації, виявляти причини невиконання заходів та вносити керівництву ПОРВ пропозиції щодо їх усунення;

- приймати участь в проведенні індивідуально-виховної роботи з особовим складом ПОРВ;

- здійснювати підготовку звітних, аналітичних документів, вести відповідні обліки та аналізи;

- виконувати роботи з обліку персональних даних персоналу прикордонного загону в базах даних, картотеках та/або за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи НОМЕР_2 прикордонного загону в частині функцій, покладених на головний оперативно-розшуковий відділ;

- виконувати роботи з забезпечення виконання вимог керівних документів з питань пов`язаних із захистом персональних даних при їх обробці;

- безпосередньо організовувати роботу та розробляти заходи щодо реалізації покладених на нього завдань у сфері оперативно-розшукової діяльності, плани залучення до співробітництва на конфіденційній основі, статистичні показники та відомості за окремими показниками оперативно-розшукової діяльності;

- у разі призначення уповноваженим режимно-секретного органу (далі - РСО) виконувати окремі функції уповноваженого режимно-секретного органу, визначені наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону;

- вживати заходи щодо збереження державної таємниці та дотримання режиму секретності у ході виконання службових завдань;

- вести справи та журнали згідно номенклатури.

Має право (п. 3 Посадової інструкції…):

- особисто здійснювати оперативно-розшукову діяльність в повному обсязі;

- встановлювати конфіденційне співробітництво з особами, які виконують завдання в інтересах оперативно-розшукової діяльності та мати на зв`язку таких осіб;

- розробляти та надавати начальнику ПОРВ пропозиції щодо вдосконалення та покращення стану протидії нелегальній міграції, контрабандній діяльності, тероризму;

- під час виконання доручень слідчого, дізнавача, прокурора користуватися повноваженнями слідчого;

- приймати участь в організації та підтриманні оперативної взаємодії з відповідними структурними підрозділами правоохоронних органів України, інших міністерств та відомств;

- застосовувати засоби фізичного впливу, спеціальні засоби, зброю на підставах і в порядку, встановленому законом України «Про Державну прикордонну службу України»;

- опитувати осіб за їх згодою, використовувати їх добровільну допомогу;

- витребувати, збирати і вивчати документи та дані, що характеризують діяльність підприємств, установ, організацій, а також спосіб життя окремих осіб, підозрюваних у підготовці або вчиненні злочину, джерело та розміри їх доходів;

- вносити пропозиції щодо вдосконалення стану оперативно-розшукової діяльності та негласного апарату на закріпленій ділянці відповідальності;

- знайомитися з базами даних, отримувати інформацію, документи, матеріали від військовослужбовців відділів прикордонної служби розташованих на ділянці відповідальності, органу охорони державного кордону для виконання завдань оперативно-розшукової діяльності;

- відпрацьовувати інформаційно-аналітичні, планувальні, звітні та інші документи з питань оперативно-розшукової діяльності;

- носити та застосовувати зброю та спеціальні засоби в порядку, визначеному законодавством України;

- мати доступ до баз даних інформаційно-телекомунікаційних систем прикордонного контролю «Гарт-1», інформаційно-аналітичного забезпечення «Гарт-5», підсистеми «Ризик» інтегрованої інформаційно-телекомунікаційної системи «Гарт», та інших;

- використовувати автомобільну та спеціальну техніку для виконання своїх посадових обов`язків;

- працювати з матеріальними носіями секретної інформації, що містять відомості, які підпадають під дію статей 1.1.3; 1.1.5; 1.4.1; 4.1.1; 4.1.3; 4.1.9; 4.1.11; 4.1.12; 4.2.1-4.2.4; 4.2.6; 4.2.7; 4.3.1; 4.4.1; 4.4.3; 4.4.4.; 4.4.8-4.4.10; 4.4.15-4.4.17; 4.5.1; 4.5.3; 4.5.5; 4.6.1-4.6.3; 4.6.5; 4.8.1; 4.11.5; 4.12.1-4.12.4 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Служби безпеки України від 23 грудня 2020 року № 383, зареєстрованого в Мін`юсті 14 січня 2021 року за №52/35674 та дотримуватись режиму секретності.

Таким чином, ОСОБА_11 , постійно та за спеціальним повноваженням, здійснював функції представника влади, являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище. Крім інших наділених повноважень та прав, ОСОБА_11 , мав доступ як особисто, так і підтримуючи дієву взаємодію з працівниками інших правоохоронних органів, до баз даних інформаційно-телекомунікаційних систем прикордонного контролю «Гарт-1», інформаційно-аналітичного забезпечення «Гарт-5», підсистеми «Ризик» інтегрованої інформаційно-телекомунікаційної системи «Гарт», та інших, у тому числі, Інтегрованої інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ України "Армор". Інформаційно-телекомунікаційна система прикордонного контролю «Гарт-1» створена і використовується на підставі «Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему прикордонного контролю " Гарт-1" Державної прикордонної служби України », затвердженого Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 30.09.2008 № 810 який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07.11.2008 за № 1086/15777 (надалі Положення…) в інтересах розвідки, контррозвідувального забезпечення охорони державного кордону України, оперативно-розшукової діяльності, участі в боротьбі з організованою злочинністю та протидії незаконній міграції з метою своєчасного та достовірного інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності підрозділів та органів Державної прикордонної служби України для здійснення ними заходів із запобігання і недопущення в`їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, розшуку в пунктах пропуску через державний кордон осіб, які переховуються від органів дізнання, слідства та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань, посилення контролю за додержанням правил в`їзду, виїзду, перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, а також виконання інших завдань у правоохоронній сфері згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8 «Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему прикордонного контролю «Гарт-1» Державної прикордонної служби України, користувачами системи "Гарт-1" є посадові та службові особи підрозділів і органів Державної прикордонної служби України, яким в установленому законодавством порядку надано право доступу до обробки інформації в цій системі. Відповідно до вимог п. 32 «Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему прикордонного контролю «Гард-1» Адміністрація Держприкордонслужби забезпечує використання інформації, що обробляється в системі "Гарт-1", тільки зі службовою метою відповідно до законодавства. Така інформація не підлягає поширенню та переданню іншим особам, крім випадків, передбачених законодавством.

База даних інформаційно-аналітичного забезпечення «Гарт-5» створена і використовується на підставі «Інструкції про порядок формування та ведення Реєстру пунктів пропуску через державний кордон України», яка затверджена Наказом Державного комітету у справах охорони державного кордону України № 15. Від 15.02.2001 № 111 який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.03.2001 за № 197/5388 (надалі Інструкція)

Відповідно до п. 2.11. «Інструкції», право на користування інформацією з Реєстру на безоплатній основі мають:

1) фізичні або юридичні особи України та інших держав, а також міжнародні організації мають право користуватися інформацією Реєстру відповідно до чинного законодавства;

2) центральні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування - для отримання інформації щодо окремих соціологічних, соціальних та інших програм, а також інших завдань, виходячи з покладених на них завдань;

3) правоохоронні органи, суди, інші органи (установи) - для отримання інформації, потрібної для виконання завдань, визначених законодавством.

Інтегрована інформаційно-пошукова система Міністерства внутрішніх справ України (ІІПС «Армор») створена і використовується на підставі «Положення про Інтегровану інформаційно-пошукову систему органів внутрішніх справ України» затвердженого Наказом МВС України від 12.10.2009 року №436, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.12.2009 за N 1256 /17272 (надалі «Положення про ІІПС …).

Відповідно до п. 7.3. «Положення про ІІПС», інформація, що зберігається в інформаційних підсистемах ІІПС, використовується виключно зі службовою метою, згідно з чинним законодавством. Наказом Національної поліції України № 385 від 10.05.2016 року затверджено «Перелік відомостей, що становлять службову інформацію в системі національної поліції України». Відповідно до п. 4 розділу XVIII Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в системі національної поліції України, відомості щодо осіб, які підозрюються, обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, узяті під варту, або піддані адміністративному арешту та засуджені, у тому числі їх фотографії - є службовою інформацією.

Положення статті 21 Закону України «Про інформацію» передбачено. що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень.

Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Відповідно до пункту 4 розділу 17 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в системі Національної поліції України, затвердженого Наказом Голови Національної поліції України N? 945 від 12.10.2018, службовою інформацією с: відомості щодо осіб, які підозрюються, звинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, узяті під варту або піддані адміністративному арешту та засуджені, у тому числі їх фотографії та дактилоскопічні дані за винятком інформації, яка віднесена до державної таємниці. Згідно із пунктом 1.3 Положення про Інтегровану інформаційно-пошукову систему органів внутрішніх справ України, затвердженого Наказом N? 436 від 12.10.2009 (далі - Положення), інтегрована інформаційно-пошукова система органів внутрішніх справ України (далі - ППС) - це сукупність організаційно-розпорядчих заходів, програмно-технічних та інформаційно-телекомунікаційних засобів, що забезпечують формування та ведення довідково-інформаційних; оперативно-розшукових обліків, авторизований доступ до інформаційних ресурсів ШПІС. Відповідно до пункту 3.1 Положення, інформаційними ресурсами (об`єктами обліку) ШПС є об`єктивно поєднаний набір відомостей, що безпосередньо стосується осіб, кримінальних тa адміністративних правопорушень, а також інших подій, який накопичується в процесі службової діяльності ОВС в обсязі, структурі й порядку, що визначаються завданнями, покладеними на ОВС, відповідно до чинного законодавства. До складу інформаційних ресурсів належать відомості щодо: осіб, яких затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, які обвинувачені вчиненні кримінального правопорушення, узяті під варту або на яких накладено стягнення у вигляді адміністративного арешту, у тому числі їх фотографії та дактилоскопічні дані; осіб, які переховуються від органів досудового розслідування. слідчого судді, суду або ухиляються від відбування кримінального покарання. Пропали безвісти, та в інших випадках, передбачених законами України.

Згідно ч.3 ст. 10 Закону України «Про захист персональних даних» використання персональних даних працівниками суб`єктів відносин, пов`язаних з персональними даними, повинно здійснюватися лише відповідно до їхніх професійних чи службових або трудових обов`язків. Ці працівники зобов`язані не допускати розголошення у будь-який спосіб персональних даних, які їм було довірено або які стали відомі у зв`язку з виконанням професійних чи службових або трудових обов`язків, крім випадків, установлених законом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з 28.12.2022 по 21.03.2023 (точний час органом досудового розслідуванням не встановлений) ОСОБА_12 , перебуваючи на території м. Одеса, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер свої дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажавши їх настання, діючи з прямим умислом, діючи за попередньою змовою із на даний час невстановленими особами, з метою систематичного отримання службової інформації з обмеженим доступом, у вигляді текстових повідомлень, сканованих документів та фотографій, яка зберігалась в інформаційно-довідкової системі «Гарт-1», інформаційно-пошукової системі «Армор», систематично надавав службовій особі - старшому оперуповноваженому відділу активних заходів управління оперативно-розшукової діяльності ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_11 неправомірну вигоду за надання ОСОБА_4 службову інформацію з обмеженим доступом, у вигляді текстових повідомлень, сканованих документів та фотографій, яка зберігалась в інформаційно-довідкової системі «Гарт-1», інформаційно-пошукової системі «Армор», а саме:

24.01.2023 щодо громадянки України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м. Києва;

03.02.2023 щодо громадянки України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

09.03.2023 щодо громадянина України ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та користувачів телефонних номерів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

27.03.2023 щодо громадянки України ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

28.03.2023 щодо особи ОСОБА_17 ;

05.04.2023 щодо громадянина України ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ;

12.04.2023 щодо громадянина України ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та користувачів телефонних номерів НОМЕР_5 та НОМЕР_6 ;

12.04.2023 щодо громадянина України ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_12 та користувачів телефонного номеру НОМЕР_7 ;

24.05.2023 щодо громадянина України ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , та користувачів телефонного номеру НОМЕР_8 ;

07.06.2023 щодо громадянина України ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ,

08.06.2023 щодо громадянина України ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_15 ;

13.06.2023 щодо громадянки України ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , та користувачів телефонного номеру НОМЕР_9 ;

13.06.2023 щодо громадянина України ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , та користувачів телефонного номеру НОМЕР_10 ;

15.06.2023 щодо громадянина України ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , та користувачів телефонного номеру НОМЕР_11 ;

19.06.2023 щодо громадянки України ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_18 та користувачів телефонного номеру НОМЕР_12 ;

19.06.2023 щодо громадянки України ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_19 та користувачів телефонного номеру НОМЕР_13 ;

19.06.2023 щодо громадянина України ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_20 та користувачів телефонного номеру НОМЕР_14 ;

26.06.2023 щодо громадянки України ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , та користувачів телефонного номеру НОМЕР_15 ;

27.06.2023 щодо громадянина України ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_22 та користувачів телефонного номеру НОМЕР_16 ;

27.06.2023 щодо громадянина України ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_23 та користувачів телефонного номеру НОМЕР_17 ;

27.06.2023 щодо громадянина України ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_24 та користувачів телефонного номеру НОМЕР_18 ;

06.07.2023 щодо громадянина України ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_25 ;

06.07.2023 щодо громадянина України ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_26 ;

12.07.2023 щодо громадянки України ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_27 ,

12.07.2023 щодо громадянина України ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_28 , та користувачів телефонного номеру НОМЕР_19 ;

25.07.2023 щодо громадянки України ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_29 ,

30.07.2023 щодо громадянина України ОСОБА_39 ;

07.08.2023 щодо громадянки України ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_31 ;

09.08.2023 щодо громадянина України ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_32 , та користувачів телефонного номеру НОМЕР_20 ;

09.08.2023 щодо громадянина України ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_33 , та користувачів телефонного номеру НОМЕР_21 ;

09.08.2023 щодо громадянина України ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_34 , та користувачів телефонного номеру НОМЕР_22 ;

10.08.2023 щодо громадянки України ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та користувачів телефонного номеру НОМЕР_23 ;

12.08.2023 щодо громадянки України ОСОБА_45 ( ОСОБА_45 ), ІНФОРМАЦІЯ_12 , та користувачів телефонного номеру НОМЕР_24 ;

12.08.2023 щодо громадянина України ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , та користувачів телефонного номеру НОМЕР_25 ;

14.08.2023 щодо громадянина України ОСОБА_48 , ІНФОРМАЦІЯ_35 ;

14.08.2023 щодо громадянина України ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_36 ;

14.08.2023 щодо громадянки України ОСОБА_50 , ІНФОРМАЦІЯ_37 , уродженки Сумської області, Буринського району, с. Вознесенки;

14.09.2023 щодо громадянина України ОСОБА_51 , ІНФОРМАЦІЯ_38 , уродженця Житомирської області, м. Бердичева та користувачів телефонного номеру НОМЕР_26 ;

14.09.2023 щодо громадянки України ОСОБА_52 , та користувачів телефонного номеру НОМЕР_27 ;

15.09.2023 щодо громадянина ОСОБА_53 , ІНФОРМАЦІЯ_39 , та користувачів телефонних номерів НОМЕР_28 та НОМЕР_29 ;

15.09.2023 щодо громадянина України ОСОБА_54 , ІНФОРМАЦІЯ_40 , та користувачів телефонного номеру НОМЕР_30 ;

15.09.2023 щодо громадянина України ОСОБА_55 , ІНФОРМАЦІЯ_41 , та користувача телефонного номеру НОМЕР_31 ;

17.09.2023 щодо громадянина України ОСОБА_56 , ІНФОРМАЦІЯ_42 , уродженця м. Києва, та користувачів телефонного номеру НОМЕР_32 ;

20.09.2023 щодо громадянки України ОСОБА_57 , ІНФОРМАЦІЯ_43 , уродженки м. Києва;

21.09.2023 щодо громадянки України ОСОБА_58 , ІНФОРМАЦІЯ_44 , уродженки м. Дрогобич Львівської області, та користувачів телефонного номеру НОМЕР_33 ;

26.09.2023 щодо власників та користувачів автомобілю марки «Daewoo», фіолетового кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_34 ;

27.09.2023 щодо громадянина України ОСОБА_59 , ІНФОРМАЦІЯ_45 ;

27.09.2023 щодо громадянки України ОСОБА_60 , ІНФОРМАЦІЯ_25 , уродженки Донецької області, м. Добропілля, та користувачів телефонного номеру НОМЕР_35 ;

05.10.2023 щодо громадянина України ОСОБА_61 , ІНФОРМАЦІЯ_46 , уродженця Черкаської області, Драбівського района, с. Кантакузівки, та користувачів телефонного номеру НОМЕР_36 ;

05.10.2023 щодо громадянина України ОСОБА_62 , ІНФОРМАЦІЯ_47 , уродженця м. Києва, та користувачів телефонного номеру НОМЕР_37 ;

06.10.2023 відносно громадянки України - судді Суворовського районного суду м. Одеса ОСОБА_63 ,

13.10.2023 стосовно громадянки Республіки Білорусь ОСОБА_64 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки Республіки Білорусь, м. Мінську, та користувачів телефонного номеру НОМЕР_38 ;

17.10.2023 відносно громадянки України ОСОБА_65 . ІНФОРМАЦІЯ_49 , уродженки м. Харкова, та користувачів телефонного номеру НОМЕР_39 ;

20.10.2023 відносно громадянина України ОСОБА_66 , ІНФОРМАЦІЯ_50 , уродженця м. Києва, та користувачів телефонного номеру НОМЕР_40 ;

23.10.2023 відносно громадянина України ОСОБА_67 , ІНФОРМАЦІЯ_51 , уродженця Київської області, м. Прип`ять; та користувачів телефонних номерів НОМЕР_41 та НОМЕР_42 ;

25.10.2023 відносно громадянина України ОСОБА_68 , ІНФОРМАЦІЯ_52 , уродженця м. Києва, та користувачів телефонного номеру НОМЕР_43 ;

26.10.2023 відносно громадянина України ОСОБА_69 , ІНФОРМАЦІЯ_53 , та користувачів телефонного номеру НОМЕР_44 ;

30.10.2023 відносно громадянина України ОСОБА_70 , ІНФОРМАЦІЯ_54 , уродженця м. Одеси, та користувачів телефонного номеру НОМЕР_45 ;

31.10.2023 відносно громадянки України ОСОБА_71 , ІНФОРМАЦІЯ_55 , уродженки Житомирської області, смт. Пулини, та користувачів телефонного номеру НОМЕР_46 ;

02.11.2023 відносно громадянки України ОСОБА_72 . ІНФОРМАЦІЯ_56 , уродженки Хмельницької області, с. Сьомаки та користувачів телефонного номеру НОМЕР_47 ;

02.11.2023 відносно громадянки України ОСОБА_73 , ІНФОРМАЦІЯ_57 , уродженки Сумської області, Недригайлівського району, с. Коровинці, та користувачів телефонного номеру НОМЕР_48 ;

08.11.2023 відносно громадянки України ОСОБА_74 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, та користувачів телефонного номеру НОМЕР_49 ;

14.11.2023 відносно громадянки України ОСОБА_75 , ІНФОРМАЦІЯ_58 , уродженки Вінницької області, Хмельницького району, с. Жданівка, та користувачів телефонного номеру НОМЕР_50 ;

15.11.2023 відносно громадянина України ОСОБА_76 , ІНФОРМАЦІЯ_59 , уродженця Донецької області, м. Краматорськ та користувачів телефонного номеру НОМЕР_51 ;

17.11.2023 відносно громадянина України ОСОБА_77 , ІНФОРМАЦІЯ_60 , уродженця Черкаської області, Маньківського району, с. Кислин та користувачів телефонного номеру НОМЕР_52 ;

21.11.2023 відносно громадянина України ОСОБА_78 , ІНФОРМАЦІЯ_61 , уродженця Сумської області, Конотопського району, с. Юрівка; та користувачів телефонного номеру НОМЕР_53 ;

29.11.2023 відносно громадянки України ОСОБА_79 , ІНФОРМАЦІЯ_62 , уродженки м. Києва, та користувачів телефонного номеру НОМЕР_54 ;

29.11.2023 відносно громадянки України ОСОБА_80 , ІНФОРМАЦІЯ_63 , уродженки Київської області, м. Бровари, та користувачів телефонного номеру НОМЕР_55 ;

01.12.2023 відносно громадянки України ОСОБА_81 , ІНФОРМАЦІЯ_64 , уродженки м. Києва, та користувачів телефонного номеру НОМЕР_56 ;

05.12.2023 відносно громадянина України ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , уродженця м. Севастополь.

Зокрема, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місце, діючи умисно, з метою надання неправомірної вигоди, за попередньою змовою із на даний час невстановленими особами, ОСОБА_4 висунув пропозицію ОСОБА_11 , надати останньому неправомірну вигоду за вчинення дій пов`язаних з отриманням службової інформації з обмеженим доступом, яка зберігалась в інформаційно-довідкової системі «Гарт-1» та інформаційно-пошукової системі «Армор», на що ОСОБА_11 погодився.

В свою чергу, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на надання неправомірної вигоди службовій особі, ОСОБА_4 узгодив з ОСОБА_11 вид та розмір неправомірної вигоди, а саме генератора «Сириус БГ-3300», ринкова вартість якого становить близько 32 500 (тридцять дві тисячі п`ятсот) грн. та 30 000 (тридцять тисяч) грн. в кінці кожного місяця, у разі надання ОСОБА_4 відповідної інформації.

У подальшому, ОСОБА_4 , на виконання раніше висловленої пропозиції, продовжуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, 23.01.2023 перебуваючи у м. Одесі (більш точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлені), надав ОСОБА_11 неправомірну вигоду у вигляді генератора «Сириус БГ-3300», вартістю близько 32 500 грн. (тридцять дві тисячі п`ятсот гривень).

Надалі, ОСОБА_4 , на виконання раніше обумовленої пропозиції, продовжуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, 30.07.2023 у період часу з 17 год 42 хв. по 17 год 50 хв., перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Лідерсівський бульвар, 9а, надав ОСОБА_11 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 30 000 (тридцять тисяч) грн, за вчинення останнім, в інтересах ОСОБА_4 , як особи хто пропонує, надає неправомірну вигоду, з використанням наданої йому влади чи службового становища, за передачу інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах та зберігається на носіях такої інформації.

Крім цього, ОСОБА_4 на виконання раніше обумовленої пропозиції, продовжуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою з невстановленими особами 21.12.2023 перебуваючи в м. Одеса (більш точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлені), надав ОСОБА_11 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 30 000 (тридцять тисяч) грн, за вчинення останнім, в інтересах ОСОБА_4 , як особи хто пропонує, надає неправомірну вигоду, з використанням наданої йому влади чи службового становища, за передачу інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах та зберігається на носіях такої інформації.

Крім того, ОСОБА_4 , на виконання раніше обумовленої пропозиції, продовжуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, 12.02.2024 у період часу з 14 год 07 хв. по 14 год 28 хв., за адресою: м. Одеса, на перехресті вулиць Осипова та Єврейська, надав ОСОБА_11 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 30 000 (тридцять тисяч) грн, за вчинення останнім, в інтересах ОСОБА_4 , як особи хто пропонує, надає неправомірну вигоду, з використанням наданої йому влади чи службового становища, за передачу інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах та зберігається на носіях такої інформації.

01.03.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Захисники та підозрюваний проти задоволення клопотання заперечували та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або особистої поруки, обґрунтовуючи свої доводи тим, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання. Крім того, просили задовольнити клопотання поручителів та застосувати особисту поруку до підозрюваного, беручи репутацію поручителів.

Крім того, під час судового розгляду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 звернулися до судді із клопотаннями про застосування до підозрюваного особистої поруки, які підтримали та надали зобов`язання, що вони поручаються за виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі «Таран проти України» зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 86).

Суд також постановив, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Разом з тим, згідно п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

01.03.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

Що стосується посилання захисника на необґрунтованість підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена усправі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

В рішенні ЄСПЛ «Ферарі-Браво проти Італії», Суд зазначив, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п.175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.369 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження, не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_4 у скоєнні злочину, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому слідчий суддя не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, а також їх сукупності для висновку про винуватість особи, або її невинуватість, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою згідно положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до ст.ст.89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому злочинів.

Слідчий суддя приходить до висновку, що у ОСОБА_4 мають місце процесуальні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, максимальне покарання за яке передбачене у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна. За таких обставин, маються достатні підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначене підтверджується, що інкримінований злочин є службовим та корупційним із використанням службових повноважень;

- запобігання спроби знищити, сховати, виготовити або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як на даний час не встановлено всіх обставин злочину та не встановлено інших осіб причетних до вчинення кримінальних правопорушень, які на даний час встановлюються слідством, та яких ще не притягнуто до кримінальної відповідальності; Зазначене підтверджується початковим етапом досудового розслідування та специфікою інкримінованого злочину;

- незаконно впливати на свідків та експертів, оскільки станом на теперішній час у кримінальному провадженні встановлено та допитано не всіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також вони не допитані в судовому засіданні;

- може вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення щодо вимагання та одержання неправомірної вигоди, що підтверджується здобутими у ході досудового розслідування доказами;

- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як на даний час не проведено всіх необхідних і можливих слідчих дій з метою зібрання доказів вини останнього та інших осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, які на даний час встановлюються слідством.

Щодо клопотань ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про бажання взяття особи на поруки, слідчий суддя дослідивши письмові зобов`язання, детально роз`яснивши заявникам, які виявили бажання взяти підозрюваного на поруки, вимогист.180 КПК України та з`ясувавши їх стосунки з підозрюваним, приходить до наступних висновків.

Вимогами статті 180 КПК України визначено, що особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Таким чином, особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку підозрюваного, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за нього поручилися.

Крім того, однією з умов обрання такого запобіжного заходу є впевненість суду в тому, що поручителі дійсно можуть впливати на поведінку обвинувачених та забезпечити їх доставлення до суду на першу вимогу. При цьому важливою передумовою ефективної дії запобіжного заходу у вигляді особистої поруки є почуття довіри і поваги підозрюваних до поручителів. Такі взаємовідносини гарантують, з одного боку, прагнення самої особи до дотримання цього запобіжного заходу, а з другого - забезпечують можливість реального впливу поручителя на їх поведінку.

Аналізуючи зазначені вимоги чинного кримінального процесуального законодавства та дослідженні у ході судового розгляду докази, документи та пояснення, надані особою, яка виявила бажання бути поручителем підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що вказана особа дійсно заслуговує на особливу довіру, оскільки користуються авторитетом.

Не ставлячи під сумнів довіру, на яку заслуговують особи, що звернулись з поданими заявами, слідчий суддя зазначає, що з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини інкримінованих обвинуваченим дій, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування такого запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу. Слідчий суддя вважає, що особиста порука з огляду на наведені вище ризики є недостатнім запобіжним заходом, який може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення заяв ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про бажання взяття особи на поруки, щодо зміни запобіжного заходу та взяття підозрюваного на поруки.

Беручи до уваги встановлені в судовому засіданні ризики та обставини, специфіку інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, а також обґрунтованість клопотання слідчого, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді обґрунтовується розмір застави.

Слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави у більш великому розмірі ніж визначено для особи підозрюваної у скоєнні тяжкого злочину, відповідно вимог ст.183 ч.3 КПК України.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, враховуючи обставини можливого вчинення кримінального правопорушення щодо незакінченого замаху на продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, попередню змову осіб, вчинення (з врахуванням презумції невинуватості) такий дій в умовах воєнного стану, їх корисливий характер, особливо великий розмір шкоди, майновий та сімейний стан підозрюваного, його посаду від якої він не відсторонений, високий ступінь встановлених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що розмір застави, передбачений п.2 ч.5 ст.182 КПК України не здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у випадку внесення застави, а тому в даному випадку доцільним є застосування застави у розмірі п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_9 що погоджено з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_10 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - задовольнити частково.

У задоволенні заяв ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про взяття підозрюваного на поруки - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 квітня 2024 року включно.

Визначити розмір застави в розмірі 500 (п`ятиста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1 514 000 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеської області, ОСОБА_4 , слід негайно звільнити з - під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з-під варти негайно та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки строком до 30 квітня 2024 року включно, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- не покидати межі міста Одеси;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000087;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1