Справа № 127/3206/24
Провадження № 1-кп/127/80/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000806 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербка, Крижопільського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений час, але не пізніше 05:20 год, під час проїзду у автобусі міжнародного сполучення «Познань Одеса», помітив ОСОБА_6 , яка знаходились на сидінні перед ним, та під час проїзду поклала особистий рюкзак з речами на спинку свого сидіння, спершись на нього головою.

Помітивши, що до речей у рюкзаку є доступ, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, з корисливим мотивом, шляхом вільного доступу викрав з рюкзака банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , належну ОСОБА_6 , яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.10.1998 № 414 та примітки до ст. 358 КК України, є офіційним документом.

Надалі ОСОБА_4 , з метою шахрайського заволодіння грошовими коштами на вищевказаному картковому рахунку, ввівши в оману ОСОБА_6 , під приводом зателефонувати, скористався її мобільним телефоном марки «iPhone14» з абонентським номером ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 , який являється фінансовим номером клієнта АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_6 , та за допомогою сервісного номеру підтримки клієнтів, незаконно отримав пін-код до вищевказаної викраденої банківської картки, отримавши таким чином доступ до банківського рахунку.

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_4 , маючи умисел на шахрайське заволодіння грошовими коштами шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки з банківського рахунку ОСОБА_6 , після викрадення вищевказаної банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», та шахрайським шляхом отримавши доступ до банківських даних шляхом втручання у інформаційну (автоматизовану) систему АТ КБ «ПриватБанк», 06.09.2023 о 05:48 год прийшов до ТЦ «Кемпа» за адресою: вул. Кармелюка, 2а, м. Вінниця, де розташовано банкомат АТ «Укрсиббанк» (A0308852).

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, із застосуванням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи викрадену ним банківську картку ОСОБА_6 та раніше підроблений ним пін-код, здійснив несанкціонований вхід до банкомату АТ «Укрсиббанк» (А0308852), після чого без дозволу власника карткового рахунку ОСОБА_6 , за допомогою програмного забезпечення даного банкомату, 06.09.2023 о 05:50 год здійснив банківську операцію по зняттю коштів в сумі 1900 грн та о 05:53 год банківську операцію по зняттю коштів в сумі 100 грн з картки № НОМЕР_2 , належної ОСОБА_6 .

Після вищезазначених дій ОСОБА_4 розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 2000 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , 06.09.2023 приблизно о 12:14 год, перебуваючи у невстановленому місці, маючи злочинний умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошима фінансової установи від імені потерпілої, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи власний мобільний телефон марки «iPhone» з абонентським номером ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_4 , який він незаконно встановив фінансовим номером клієнта банку АТ КБ «ПриватБанк» з картковим рахунком НОМЕР_2 , держателем якого є ОСОБА_6 , перейшов через всесвітню мережу Інтернет на сторінку sgroshi.com.ua та звернувся до системи онлайн кредитування ТОВ «Споживчий центр», яке підтримується державною системою віддаленої ідентифікації «BankID» Національного банку, що забезпечує передачу персональних даних користувачів від банку, в якому відкрито рахунок, до суб`єкта, який надає користувачу послугу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою збагачення, діючи умисно, ОСОБА_4 , за допомогою вищевказаного мобільного пристрою на сторінці онлайн кредитування ТОВ «Споживчий центр», вказав у анкеті позичальника неправдиву інформацію про себе та свої анкетні дані, з метою отримання кредиту на іншу особу, а саме ОСОБА_6 .

Відповідальна особа кредитної установи, будучи введеною в оману та впевненою у правдивості анкетних даних клієнта, 06.09.2023 о 15:15 год, у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», уклала договір кредитування (оферти) № 06.09.2023-100000221 від імені ТОВ «Споживчий центр» з ОСОБА_4 на суму 800 грн, та в якості кредиту перерахувала грошові кошти в сумі 800 гривень на картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_4 , використовуючи власний мобільний телефон марки «iPhone» з абонентським номером ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_4 , за допомогою всесвітньої мережі «Інтернет» перейшов на сторінку додатку автоматизованої системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24», та від імені ОСОБА_6 , шляхом обману, здійснив переказ грошових коштів в сумі 750 грн на власну банківську карту ПАТ «Акцент Банк».

Після вищезазначених дій ОСОБА_4 розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку ОСОБА_6 на суму 750 гривень.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_4 по 1 епізоду кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів; по 2 епізоду за ч. 4 ст. 190 КК України як шахрайство, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки; по 3 епізоду за ч. 4 ст. 190 КК України як шахрайство, вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

За ініціативою обвинуваченого ОСОБА_4 , під час досудового розслідування між останнім в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 та прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст. 468-470, 472, 473 КПК України, 20.02.2024 укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту укладеної угоди вбачається, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 357 КК України та за ч. 4 ст. 190 КК України, погодили призначення обвинуваченому відповідного покарання з урахуванням наявних обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та відсутності обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання обвинуваченого.

Згідно з розділом 6 даної угоди, з урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, за наявності двох пом`якшуючих обставин, наявності згоди на співпрацю з правоохоронними органами, сторони дійшли згоди, що за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді 1 року обмеження волі; за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, - у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовний за наслідками затвердження угоди про визнання винуватості судом.

Також обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та беззастережно, у вчиненому щиро розкаявся та зазначив, що угода про визнання винуватості є добровільною і наполягав на її затвердженні. Крім того, зауважив, що готовий нести покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення у спосіб визначений КК України та відповідно до укладеної угоди про визнання винуватості.

Прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності адвоката ОСОБА_5 , та ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання. Підтвердив, що на виконання умов даної угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 зобов`язався беззаперечно визнати свою винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та його підзахисним у його присутності та призначити обвинуваченому узгоджене ними покарання.

Внаслідок вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 2750 грн.

Потерпіла ОСОБА_6 в письмовій заяві просила суд розглядати кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 без її участі, оскільки перебуває закордоном. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Заслухавши позицію прокурора, думки обвинуваченого та його захисника, врахувавши думку потерпілої, викладену у письмовій заяві, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступних висновків.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є доведеною та підтверджується показаннями самого обвинуваченого, який повністю визнав свою вину. Показання обвинуваченого суд вважає переконливим доказом його винуватості з підстав їх належності та допустимості.

За таких обставин, суд вважає вказаний доказ достатнім для надання юридичної оцінки дій обвинуваченого та погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого, наданою органами досудового розслідування.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, відноситься до кримінальних проступків, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, відноситься до тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, тому згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України у даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_4 прийнято до уваги дані щодо його особи, який раніше несудимий, характеризується посередньо, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що угода про визнання винуватості від 20.02.2024, укладена між ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 та прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , відповідає вимогам ст. 472 КПК України, укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, судом при вирішенні питання щодо затвердження угоди встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_4 , є вірною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб і обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що угода від 20.02.2024, укладена між ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 та прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000806 підлягає затвердженню.

ОСОБА_4 згідно з протоколом затримання було затримано 03.01.2024 та ухвалою слідчого судді Вінницького районного суду Вінницької області від 04.01.2024 по справі № 127/411/24 відносно нього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Відтак, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з дня його фактичного затримання по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід до дня набрання вироком законної сили слід залишити у виді тримання під вартою, але не більше 60 днів.

В межах даного кримінального провадження цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 не заявлявся.

Витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні відсутні.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 174, 368-370, 374, 468-470, 472, 474, 475 КПК України та ст. ст. 65-67, 70, 357, 190 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20.02.2024 між ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 та прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000806 від 07.09.2023.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі;

-за ч. 4 ст. 190 КК України - у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, з 03.01.2024 по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою, але не більше 60 днів.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.09.2023 по справі № 127/27972/23 на майно, а саме: мобільний телефон марки «iPhone» imei 1: НОМЕР_5 , imei 2: НОМЕР_6 , який було вилучено 09.09.2023 у ОСОБА_4 .

Речові докази по кримінальному провадженню № 0000806, які відповідно до квитанції № 2449 зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, а саме:

-марки «iPhone» imei 1: НОМЕР_5 , imei 2: НОМЕР_6 , який було вилучено 09.09.2023 у ОСОБА_4 та поміщено до спецпакету НПУ № WAR 118474 повернути власнику.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: