УХВАЛА

11 липня 2024року

м. Київ

справа № 601/2745/21

провадження № 51-3468ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 грудня 2023 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 5 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_5 ,

встановив:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вказаних судових рішень

у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 цієї статті.

Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга, зокрема, повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Проте потерпілий подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, однобічність та неповнота судового розгляду можуть бути підставою для зміни чи скасування вироку місцевого суду апеляційним судом (статті 409, 410 КПК).

Підставами ж для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції згідно зі ст. 438 КПК є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Верховний Суд перевіряє правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального закону, а вирішуючи питання щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судових рішень, виходить з установлених фактичних обставин, викладених у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій.

Отже, касаційний суд не перевіряє судових рішень у частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, як про це ставиться питання у значній частині касаційної скарги потерпілого.

Крім того, потерпілий, не погоджуючись із встановленими судами попередніх інстанцій фактичними обставинами кримінального провадження, наданою судами оцінкою доказів, здійснює їх аналіз та надає їм власну оцінку.

Вказує на порушення, допущені судами, однак не конкретизує їх.

Також, посилається на те, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_5 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі. Водночас потерпілий не посилається на конкретні обставини, які не були взяті до уваги судами попередніх інстанцій і не зазначає, що саме вплинуло на несправедливість призначеного засудженому покарання.

Що стосується доводів касаційної скарги потерпілого у частині неправильного вирішення цивільного позову, Суд звертає увагу на те, що скаржник, посилаючись на невідповідність рішення місцевого суду, з яким погодився апеляційний суд, вимогам розумності, справедливості та виваженості, належним чином не обґрунтував, які саме істотні порушення вимог кримінального процесуального закону були допущені судами обох інстанцій, що призвели до ухвалення незаконного рішення щодо визначення такого розміру відшкодування моральної шкоди, який, на переконання потерпілого, є несправедливим.

Крім того, згідно зі ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Всупереч вищевказаним положенням ст. 436 КПК касаційна скарга містить протиріччя та вимоги, які виходять за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Так, у мотивувальній частині касаційної скарги потерпілий не погоджується з рішеннями місцевого та апеляційного судів, а у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати лише вирок суду першої інстанції, однак не зазначає своїх вимог щодо ухвали суду апеляційної інстанції. Крім того, скаржник, вказуючи про необхідність скасування вироку суду першої інстанції, просить суд касаційної інстанції ухвалити новий вирок, що суперечить положенням ст. 436 КПК.

У зв`язку з цим потерпілому необхідно усунути протиріччя та обґрунтувати свої доводи з урахуванням зазначених у цій ухвалі недоліків.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків. Потерпілому також необхідно надати докази дотримання встановленого судом строку усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 грудня 2023 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 5 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_5 залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3