СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/4057/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м.Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000060 від 08.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, про накладення арешту -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва надійшло вказане клопотання, в якому прокурор у кримінальному провадженні просить накласти арешт на автомобіль ЗИЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000060 від 08.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

На даному етапі досудового розслідування існує достатньо підстав вважати, що до вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_3 , який користується автомобілем ЗИЛ 131 з д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого відповідно до реєстраційної картки являється ОСОБА_4 .

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знарядь вчинення кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, 04.06.2024 у період часу з 17.31 год. по 18:05 год. на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 23.05.2024 слідчим СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 проведено обшук у автомобілі ЗИЛ 131 з д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого, окрім речей та документів, вказаних в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, вилучено безпосередньо автомобіль ЗИЛ 131 з д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на вказаний автомобіль, дозвіл на вилучення яких вказаною ухвалою не надавався.

Враховуючи, що автомобіль ЗИЛ 131 з д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на вказаний автомобіль пристосовані чи використовувалися як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, у органу досудового розслідування виникла необхідність звернутися до суду з клопотанням про їх арешт.

Вказаний автомобіль та ключі відповідно до вимог ст.98 КПК України визнано речовими доказами, оскільки вони мають значення у вказаному кримінальному провадженні та є знаряддям вчинення кримінального правопорушення..

Прокурор у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву у якій просить розглянути клопотання у його відсутності.

Власник майна - ОСОБА_4 у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся шляхом направлення повідомлення, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання у його відсутності.

Дослідивши клопотання і додатки до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до протоколу обшуку 04.06.2024, який проведено на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 23.05.2024, проведено обшук у автомобілі ЗИЛ 131 з д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого, окрім речей та документів, вказаних в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, вилучено безпосередньо автомобіль ЗИЛ 131 з д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Постановою слідчого від 04.06.2024 вилучені автомобіль та свідоцтво про реєстрацію визнані речовим доказом. Відповідно до зберігальної розписки від 04.06.2024 автомобіль передано на відповідальне зберігання т.в.о. лісничого Ніжиловецького лісництва ОСОБА_7 .

У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Матеріали клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи, що прокурором доведено, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на вилучені речі.

Керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000060 від 08.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, про накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль ЗИЛ 131 з д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1