Провадження № 1-кс/947/9200/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_6 погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг, Дніпропетровської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, з середньою освітою, старшого оператора 3-го протитанкового відділення протитанкового взводу батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ, солдата,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси з погодженим із прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000755 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідування здійснюється групою прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 24.01.2023 № 4о/с солдата ОСОБА_4 призначено на посаду старшого оператора 3-го протитанкового відділення протитанкового взводу батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 25.01.2023 № 25 ОСОБА_4 вважається таким, що приступив до виконання службових обов`язків за посадою старшого оператора 3-го протитанкового відділення протитанкового взводу батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про Національну Гвардію України» Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Враховуючи вищевикладене, солдат ОСОБА_4 , проходячи військову службу на посаді оператора 3-го протитанкового відділення протитанкового взводу батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ, відноситься до службових осіб правоохоронних органів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно з 22:00 19.05.2024 ОСОБА_4 перебував у місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 НГУ поблизу АДРЕСА_2 (більш точне місце дислокації зазначити неможливо у зв`язку із введенням на території України воєнного стану), де виконував свої службові обов`язки.

В подальшому, 20.05.2024 приблизно о 05 год. 30 хвилин, перебуваючи у будівлі штабу, де розташовані житлові та службові приміщення, які використовуються військовослужбовцями НГУ на території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 НГУ поблизу АДРЕСА_2 (більш точне місце дислокації зазначити неможливо у зв`язку із введенням на території України воєнного стану), у ОСОБА_4 раптово виник умисел, спрямований на умисне заподіяння смерті двом та більше особам, після чого останній вирішив його втілити за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні, обладнаному під спальні місця, маючого номер «9» на дверях будівлі штабу на території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 НГУ поблизу АДРЕСА_2 (більш точне місце дислокації зазначити неможливо у зв`язку із введенням на території України воєнного стану), будучі достовірно обізнаним, що у приміщенні сплять не менше 5 військовослужбовців НГУ, а саме: начальник групи радіозв`язку взводу зв`язку сержант ОСОБА_7 , радіотелеграфіст групи радіозв`язку взводу зв`язку солдат ОСОБА_8 , радіотелеграфіст групи радіозв`язку взводу зв`язку солдат ОСОБА_9 , водій - електрик групи радіозв`язку взводу зв`язку солдат ОСОБА_10 , начальник групи телекомунікаційних мереж та інформаційних систем взводу зв`язку головний сержант ОСОБА_11 , розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, усвідомлюючи їх злочинні наслідки та бажаючи їх настання, застосував вибуховий пристрій, який по своїм характеристикам схожий на ручну протипіхотну оборонну гранату Ф1, шляхом від`єднання чеки від детонуючого пристрою та метання гранати у приміщення, де спали вищевказані військовослужбовці.

В наслідок дій ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 не отримали тілесні ушкодження, ОСОБА_11 отримав уламкові ушкодження лівої та правої гомілки не встановленого ступеня тяжкості, ОСОБА_8 отримав мінно-вибухову та акубаротравму не встановленого ступеня тяжкості, ОСОБА_9 отримав множинні уламкові ушкодження всього тіла не встановленого ступеня тяжкості.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник з місця події.

В подальшому, ОСОБА_4 було затримано у порядку передбаченому ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду Одеської області 22.05.2024 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 16.07.2024, включно.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечував, зважаючи на його необґрунтованість, у зв`язку з чим просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінований йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20.05.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 20.05.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 20.05.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 20.05.2024;

- Протоколом огляду місця події від 20.05.2024;

- Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.05.2024;

- Протоколом огляду місця події від 20.05.2024;

- Протоколом огляду потерпілого ОСОБА_11 від 20.05.2024;

- Протоколом огляду потерпілого ОСОБА_8 від 20.05.2024;

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню за № 0000755 від 20.05.2024 року відносно ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Враховуючи зазначене, а також обставини вчинення кримінального правопорушення, є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого, а також вчинити аналогічне кримінальне правопорушення.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Додатково в обґрунтування вказаного ризику слідчий суддя не може залишити поза увагою твердження слідчого у клопотанні з приводу того, що ОСОБА_4 зник з місця події.

Крім того, слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження сторони обвинувачення про існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Так, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 наразі обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення на території місця тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 НГУ, де можуть знаходитись речові докази у кримінальному провадженні. В цьому розрізі слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 проходить військову службу тривалий проміжок часу у військовій частині НОМЕР_1 та відповідно знає місце постійного та тимчасового місця дислокації підрозділів та перебуваючи на волі може здійснити спробу знищення, схову, спотворення речей, які мають доказове значення, з метою неможливості їх вивчення органом досудового розслідування в рамках кримінального провадження.

Щодо можливого незаконного впливу з боку ОСОБА_4 на свідків та потерпілих, то слідчий суддя враховує, що на теперішній час підозра, пред`явлена останньому в тому числі ґрунтується на показаннях свідків, з якими підозрюваний знайомий особисто. При цьому, у випадку подальшого направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_4 до суду, з великою вірогідністю можливо припускати допит таких осіб безпосередньо в судовому засіданні судом, позаяк суд не може обґрунтовувати свої судові рішення показаннями, отриманими на стадії досудового розслідування стороною обвинувачення (за винятком випадків, передбачених ст. ст. 225, 615 КПК України).

Слід зауважити, що з огляду на специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого на теперішній час обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , процесуальні джерела доказів у вигляді показань відіграють надзвичайно важливу роль, що на переконання слідчого судді додатково підтверджує вірність доводів сторони обвинувачення відносно існування в рамках такого кримінального провадження наведеного ризику.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на твердження слідчого у клопотанні, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, у зв`язку із покладеними на нього обов`язками військової служби, має доступ до зброї, що може призвести до її використання для впливу на свідків шляхом залякування та погрозою застосування насильства.

Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що в рамках такого кримінального провадження також існує ризик можливого незаконного впливу з боку підозрюваного ОСОБА_4 на свідків та потерпілих (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Водночас, слідчий суддя зауважує, що обґрунтування прокурора у судовому засіданні та слідчого у письмовому клопотанні щодо існування в рамках означеного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є неспроможними, формальними та такими, що нівелюють саму мету застосування запобіжного заходу, якою у тому числі є необхідність виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні ризиків та обставин кримінального правопорушення, а також обґрунтованості клопотання сторони обвинувачення, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення проти життя та здоров`я людини, а також враховуючи тяжкість вчиненого злочину, тривалість та зухвалість вчинення, особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приймаючи до уваги те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що потребує більшої суворості в оцінці порушень цінності суспільства, орган досудового розслідування вважає, що викладенні обставини, є достатніми для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з передбачених більш м`яких запобіжних заходів, не дасть змоги запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаному ризику застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, згідно ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України, є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим, приймаючи до уваги вказані вимоги та те, що кримінальне правопорушення у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 вчинене із застосуванням насильства, відсутні підстави для визначення відносно ОСОБА_4 застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 184, 193, 194 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_6 погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 20 серпня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1