Березівський районний суд Одеської області
13.06.2024
Справа № 494/547/24
Провадження № 1-кп/494/91/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2024 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березівці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 21.02.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чижове, Березівського району, Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Березівським районним судом Одеської області 29.11.2023 за ст. 128 КК України до 200 годин громадських робіт,

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, суд -

в с т а н о в и в :

29.11.2023 вироком Березівського районного суду Одеської області, який вступив в законну силу 29.12.2023 ОСОБА_4 засуджено за ст. 128 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт.

На виконання вироку Березівського районного суду Одеської області, ОСОБА_4 взятий на облік Березівським районним сектором №1 філії Державної установи «Центр пробації» та йому під підпис роз`яснено порядок відбування покарання та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт та видано направлення до Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області для відбування призначеного йому покарання у виді 200 годин громадських робіт.

В подальшому, ОСОБА_4 , умисно ігноруючи покладені на нього вироком суду обов`язки, жодного разу не з`явився до Раухівської селищної ради розташованої по АДРЕСА_2 для відбування покарання.

За порушення порядку та умов відбування покарання, ОСОБА_4 15.02.2024 Березівським районним сектором №1 філії Державної установи «Центр пробації» винесено письмове попередження, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

Однак, ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 37 КВК України щодо зобов`язання додержуватися встановлених відповідно до законодавства порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, призначених вироком Березівського районного суду від 29.11.2023.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, тобто в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому проступку визнав повністю, зазначив, що дійсно вироком Березівського районного суду Одеської області від 29.12.2023 року був засуджений до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, також Березівським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області його було ознайомлено з порядком відбуття покарання у виді громадських робіт та роз`яснено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання за ч. 2 ст. 389 КК України. Однак в подальшому жодного разу не з`явився до Раухівської селищної ради для відбуття призначеного покарання, оскільки не знав де вона знаходиться, таким чином громадські роботи не відпрацював. У вчиненому розкаюється, обставини викладені в обвинувальному акті визнає в повному обсязі. Просить суворо не карати.

Судом з`ясовано, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає. Прокурор в свою чергу також не оспорював фактичні обставини, при яких вчинено кримінальне правопорушення, сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.

В судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, сторонам було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому суд за даних обставин визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому проступку ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, і тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості, досліджених матеріалах кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженим від відбування громадських робіт доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше судимий, судимість не погашена, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, щиро розкаявся у вчиненому.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 3 ст. 4 КК України часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, за загальним правилом покарання за вчинене кримінальне правопорушення визначається законом про кримінальну відповідальність на час його вчинення.

У разі, якщо новий закон про кримінальну відповідальність пом`якшує кримінальну відповідальність, то він має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Суд зазначає, що на час вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, санкція ч. 2 ст. 389 КК України, передбачала покарання у виді арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.

Разом з тим, на час розгляду кримінального провадження, набрали чинності зміни до КК України, які внесені Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року № 3342-ІХ, які набрали законної сили 28.03.2024 року.

Відповідно до внесених змін, санкція ч. 2 ст. 389 КК України викладена у новій редакції, нею передбачене покарання у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років або обмеженням волі на той самий строк.

Тобто, редакція санкції ч. 2 ст. 389 КК України, на час вчинення кримінального правопорушення та на час судового розгляду відрізняється, замість арешту, передбачений новий вид покарання у виді пробаційного нагляду, який є більш м`яким покаранням відповідно до ст. 51 КК України.

У зв`язку з цим, відповідно до правил зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, закріплених у ст. 5 КК України, суд призначаючи ОСОБА_4 покарання керується редакцією частини другої статті 389 КК України (в редакції Закону від 23 серпня 2023 року № 3342-ІХ).

Призначення покарання у виді пробаційного нагляду пом`якшує кримінальну відповідальність порівняно із покаранням у виді арешту, тому зазначений закон має зворотну дію в часі та підлягає застосуванню до обвинуваченого.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції, встановленої ч.2 ст. 389 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання необхідно приєднати невідбуте покарання за вироком Березівського районного суду Одеської області від 29.11.2023 року у виді 200 годин громадських робіт, яке за правилами ч.1 ст. 72 КК України необхідно перевести у 25 днів пробаційного нагляду і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 року 25 днів пробаційного нагляду та покласти обов`язки, передбачені ч.2 ст. 59-1 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази відсутні. Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Березівського районного суду Одеської області від 29.11.2023 року, переведену відповідно до вимог ч. 1 ст. 72 КК України в 25 днів пробаційного нагляду, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді 1 (одного) року 25 (двадцяти п`яти) днів пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1