Ухвала

Іменем України

22 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 642/522/24

провадження № 51-941 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2024 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2024 року,

встановив:

За ухвалоюслідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, та зобов`язання вчинити певну дію у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000297 від 19 січня 2024 року.

ОСОБА_4 звернувся із апеляційною скаргою про перегляд ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2024 року.

Харківський апеляційний суд ухвалою від 16 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2024 року повернув.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 , в якій він порушує питання про скасування вищевказаних судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції. Зазначає, що апеляційний суд безпідставно повернув апеляційну скаргу, оскільки, на його думку, він не пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2024 року, оскільки вона була постановлена за його відсутності. Вказує, що копію ухвали слідчого судді отримав 14 лютого 2024 року, при цьому апеляційну скаргу він подав 15 лютого 2024 року.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до положень статей 310, 424 КПК України ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2024 року касаційному оскарженню не підлягає, а тому не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Ухвала судді Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2024 року про повернення апеляційної скарги відповідно до вимог ч. 6 ст. 399 КПК України може бути оскаржена в касаційному порядку.

Разом з тим, хоча зазначене рішення суду апеляційної інстанції і є предметом перегляду суду касаційної інстанції, однак Суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Так, згідно до вимог ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Частиною 3 ст. 395 КПК України визначено, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Таким чином, ст. 395 КПК України розмежовує строки апеляційного оскарження ухвали слідчого судді для осіб, які викликалися судом, та ухвали, постановленої без виклику особи, яка її оскаржувала. Для особи, яка оскаржує ухвалу слідчого судді, постановлену за її викликом, кримінальне процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді з моменту її оголошення, а не з часом отримання копії судового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Частиною 1 ст. 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Як убачається з оскаржуваних судових рішень, ОСОБА_4 був повідомлений слідчим суддею про час та місце розгляду його скарги, однак у судове засідання 08 лютого 2024 року не з`явився, надав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності. Проте з апеляційною скаргою на це рішення останній звернувся лише 15 лютого 2024 року після закінчення строку на його оскарження і клопотання про поновлення пропущеного строку не заявляв.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, правильно встановивши, що строк на апеляційне оскарження пропущений і скаржник не порушує питання про його поновлення, дійшов обґрунтованого висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню, з чим погоджується і колегія суддів Верховного Суду.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_4 та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2024 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 16 лютого 2024 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3