Справа № 650/1595/24
провадження № 1-кс/650/395/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 року селище Велика Олександрівка

Слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

дізнавача - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання дізнавача СД Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000712, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Вистороп Лебединського району Сумської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, не маючого на утримані малолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 296 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на строк досудового розслідування, тобто до 24.04.2024 року. Покласти на підозрюваного обов`язки передбачені ст. 194 КПК України : прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 296 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання слідчий посилається на наявність ризиків передбачених пунктами 1, 3 статті 177 КПК України.

На судовому засіданні прокурор наполягав на обґрунтованості клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваного особистого зобов`язання.

На судовому засіданні слідчий наполягав на обґрунтованості клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваного особистого зобов`язання.

На судовому засіданні підозрюваний та захисник не заперечили проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частини третьої статті 176 КПК України найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання.

Відповідно до статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 296 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000712 від 03 квітня 2024 року, повідомленням про підозру від 04 квітня 2024 року, яке було вручене останньому 04 квітня 2024 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він 03.04.2024, близько 11 год. 50 хв., знаходячись у громадському місці, а саме, в приміщенні приймальні начальника Борозенської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області, що розташоване в будівлі Борозенської сільської ради за адресою: вул. Мічуріна, 1, с. Борозенське Бериславського району Херсонської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, грубо порушив громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи існуючі в ньому правила та норми поведінки, з хуліганських спонукань, усвідомлюючи, що його дії є очевидними для інших, в присутності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , прагнучи продемонструвати свою зневагу до загальноприйнятих правил та норм поведінки у суспільстві, діючи з особливою зухвалістю по відношенню до останніх, продемонстрував частину предмету, зовні схожого на мінометну міну калібру 82 мм, який він ховав під своєю курткою, до якого було прикріплене кільце, яке ОСОБА_5 тримав на вказівному пальці правої руки.

Після чого останній продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, направленого на грубе порушення громадського порядку повідомив в усній формі присутнім, шо у нього є граната, та наказав покинути приміщення сільської ради, чим налякав ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що призвело до їх поганого самопочуття, посягнувши таким чином на принцип, зазначений у статті 3 Конституції України, а саме те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, внаслідок чого було припинено нормальну діяльність Борозенської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області, пов`язаної з наданням соціальних, адміністративних, правових та інших послуг громадянам.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною першою статті 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Обґрунтованість підозри підтверджується:

показаннями свідка ОСОБА_7 - мешканки АДРЕСА_1 , яка повідомила, що 03.04.2024 перебувала на робочому місці, а саме в кабінеті приймальні громадян адміністративної будівлі Борозенської сільської ради разом зі своїми колегами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та місцевим мешканцем ОСОБА_10 . Близько 11:40 години до приміщення приймальні зайшов місцевий мешканець ОСОБА_5 , який тримав у себе на грудній клітці обидві руки та на вказівному пальці правої руки в нього було кільце. Останній повідомив, що в нього за пазухою знаходиться граната, та в цей час вони почали говорити ОСОБА_5 , що у них є сім`ї, та щоб той їх відпустив, на що він наказав останнім покинути приміщення. Після цих слів, він із за пазухи дістав предмет зовні схожий на боєприпас до міномета. Коли вони йшли по коридору ми зустріли трьох громадянин у військовій формі, які повідомили їм щоб вони вивели всіх з будівлі. Близько 12:00 години військовослужбовці вивели ОСОБА_5 , і в одного військового у руках був снаряд зовні схожий на боєприпас з під міномета, який був обмотаний ременем біля хвостовика. У зв`язку з вищевикладеними подіями працівників сільської військової адміністрації відпустили по місцях свої місць проживання до моменту вирішення обставин.

показаннями свідка ОСОБА_8 - мешканця АДРЕСА_1 , який повідомив, що 03.04.2024 перебував на робочому місці, а саме в кабінеті приймальні громадян адміністративної будівлі Борозенської сільської ради. Близько 11:40 години до приміщення приймальні зайшов місцевий мешканець ОСОБА_5 , який тримав у себе на грудній клітці обидві руки та на вказівному пальці руки в нього було кільце. Останній повідомив, що в нього за пазухою знаходиться граната. В той час в даному приміщенні перебувала ще троє осіб, а саме двоє з яких являються працівниками сільської військової адміністрації ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а також ОСОБА_10 в цей час був відвідувачем. Ми разом почали говорити ОСОБА_5 , що у них є сім`ї та щоб той їх відпустив, на що ми взяли і вийшли. В приміщенні залишився тільки ОСОБА_10 та ОСОБА_5 . Далі, йшовши по коридору вони зустріли трьох громадянин у військовій формі, які повідомили нам щоб вони вивели всіх з будівлі, через що ОСОБА_8 піднявся на другий поверх повідомити інших колег та вже з ним вийшов на подвір`я. Далі з будівлі військовослужбовці вивели ОСОБА_5 , і в одного військового у руках був снаряд зовні схожий на боєприпас з під міномета, який був обмотаний ременем біля хвостовика. У зв`язку з вищевикладеними подіями працівників сільської ради відпустили по місцях свої місць проживання, а я залишився чекати працівників поліції.

показаннями свідка ОСОБА_9 , - мешканки АДРЕСА_1 , яка повідомила, що 03.04.2024 перебувала на робочому місці, а саме в кабінеті приймальні громадян адміністративної будівлі Борозенської сільської ради, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . В той час в даному приміщенні перебувала ще троє осіб, а саме двоє з яких являються працівниками сільської військової адміністрації ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також ОСОБА_10 який прийшов по особистим справах. Близько 11:40 години до приміщення приймальні зайшов місцевий мешканець ОСОБА_5 , який тримав у себе на грудній клітці обидві руки та на вказівному пальці руки в нього було кільце. Останній повідомив, що в нього за пазухою знаходиться граната та наказ всім вийти з приміщення, коли я виходила з кабінету він дістав предмет зовні схожий на боєприпас з міномета, в цей час я поспішала вийти. В подальшому в коридорі на зустріч нам шли троє військовослужбовців, які повідомили нам щоб ми вивели всіх з будівлі. Близько 12:00 години військовослужбовці вивели ОСОБА_5 , і в одного військового у рукав був снаряд зовні схожий на боєприпас з під міномета, який був обмотаний ременем біля хвостовика. У зв`язку з вищевикладеними подіями працівників сільської військової адміністрації відпустили по місцях свої місць проживання до моменту вирішення обставин.

показаннями свідка ОСОБА_10 - мешканеця АДРЕСА_1 , який повідомив, що 03.04.2024 знаходився в кабінеті приймальні громадян адміністративної будівлі Борозенської сільської ради, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де вирішував свої питання. В той час в даному приміщенні перебувала ще троє осіб ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В ході розмови до приміщення приймальні зайшов місцевий мешканець ОСОБА_5 , який почав говорити, що у нього є граната та він її підірве та сказав щоб всі виходили з кабінету. Далі подивившись на ОСОБА_5 та побачив що у нього в куртці щось є та на вказівному пальці руки в нього було металеве кільце. Після чого ми всі перелякалися та почали виходити на подвір`я, де в подальшому зустріли невідомих мені військовослужбовців ЗСУ, після чого вони забрали у ОСОБА_5 невідомий мені предмет, схожий на мінометну міну. Так ОСОБА_5 в той час перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваній підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останньої до кримінального правопорушення, що їй інкримінується.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 196 КПК України слідчим суддею встановлені такі обставини, щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, визначений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній офіційно не працює, міцних соціальних зв`язків за місцем проживання не має, усвідомлюючи, що у зв`язку із повідомленням йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, у подальшому його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, що тягне за собою певні негативні наслідки у вигляді санкції, передбаченої ч. 1 ст. 296 КК України, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.

Ризик, визначений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість здійснення підозрюваним незаконного впливу на свідків, слідчий суддя вважає недоведеним, оскільки ані слідчим, ані прокурором не було наведено переконливих доводів з цього приводу, не було надано достатніх доказів, які б підтверджували такі обставини.

Слідчий суддя бере до уваги потенційну можливість здійснення незаконного впливу на свідків у кожному кримінальному провадженні, але звертає увагу на те, що така ймовірність у кожному випадку повинна бути доведеною в такому ступені, щоб переконати суд у необхідності вжиття додаткових заходів спрямованих на запобігання відповідній поведінці підозрюваної особи, зокрема, шляхом застосування запобіжних заходів.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на доведення прокурором обставин щодо можливості на даній стадії досудового розслідування запобігти встановленому ризику застосуванням запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його застосування до підозрюваного, у зв`язку з чим клопотання слідчого слід задовольнити.

При обранні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також у відповідності до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів, під час дослідження яких у жодної зі сторін не було зауважень; можливість призначення покарання підозрюваному в разі доведеності вини у виді обмеження волі на строк до п`яти років; наявність у підозрюваного психічного захворювання; відсутність на його утриманні родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Визначаючи строк дії відповідного запобіжного заходу слідчий суддя, виходить зі строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, який, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 219 КПК України, слід обраховувати з дня повідомлення особі про підозру.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання дізнавача - задовольнити.

Застосувати застосувати підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього такі обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання ним покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали в частині обраного запобіжного заходу становить 20 діб, тобто до 23 квітня 2024 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 09 квітня 2024 року.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1