Житомирський апеляційний суд
Справа №273/863/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/305/24
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у приміщенні апеляційного суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 квітня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність капітана поліції СПД №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України,

встановив:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд її скарги в суді першої інстанції. Вважає, що ухвала не відповідає вимогам КПК України, порушено правило територіальної підсудності при розгляді її скарги. Зазначає, що слідчий суддя не звернув увагу на вимоги ст.214 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 26.04.2024 відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні скарги на бездіяльність капітана поліції СПД №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що в заяві ОСОБА_5 від 08.04.2024 йдеться про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КПК України, ОСОБА_7 , яка є патронатним вихователем та яка в доповідних від 03.09.2023 та 10.11.2023 виклала недостовірну інформацію проти неї. Проте, у вказаній заяві відсутні об`єктивні дані, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення в діях ОСОБА_7 , а тому підстав для задоволення скарги заявника не має.

В судове засідання апеляційного суду прокурор та ОСОБА_5 не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду. Прокурор просив проводити апеляційний розгляд у його відсутності. Від заявника клопотань про відкладення апеляційного розгляду не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік, визначені ч.5 ст.214 КПК України.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані, які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

При цьому згідно із п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298, до Реєстру вносяться крім іншого, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в них об`єктивних фактичних даних, які б дійсно свідчили про наявність фактів та обставин, які у своїй сукупності вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, в якій суд зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ними приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Такими вагомими обставинами є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак складу злочину та підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто, за таких обставин, кримінальне провадження не може бути розпочато.

Зазначене узгоджується із правовими позиціями, викладеними у постановах ККС Верховного суду від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18 та від 30.09.2021 у справі № 556/450/18.

Така законодавча конструкція ч. 1 ст. 214 КПК України має на меті забезпечити виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, та його дієвості. Дійсно, з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР органом досудового розслідування розпочинається кропітка та об`ємна робота щодо проведення досудового розслідування: визначається слідчий (детектив) чи група слідчих (детективів), які будуть здійснювати досудове розслідування певного кримінального провадження, призначається прокурор (прокурори), які будуть здійснювати процесуальне керівництво цим кримінальним провадженням, про що приймаються відповідні рішення, проводяться слідчі та процесуальні дії. Вказані рішення та дії передбачають залучення великої кількості відповідних осіб, які мають право їх приймати чи здійснювати, передбачають витрачання великої кількості процесуального часу та бюджетних коштів.

Саме тому слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. В разі ж відсутності таких даних, слідчий, прокурор з метою недопущення вказаних негативних наслідків не повинні вносити такі відомості до ЄРДР (Ухвали Вищого антикорупційного суду від 07 жовтня 2022 року у справі № 991/4166/22, провадження № 1-кс/991/4185/22 та від 13 жовтня 2022 року у справі № 991/4442/22, провадження № 1-кс/991/4459/22.

Разом з цим, у разі невнесення відомостей (бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР ) заявник має право оскаржити таку відмову до слідчого судді.

Так, відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, в заяві про кримінальне правопорушення від 08.04.2024, поданої на ім`я начальника Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, ОСОБА_5 просила внести відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.366 КК України, відносно патронатного вихователя ОСОБА_7 , яка в доповідних надала недостовірну інформації щодо неї.

У відповідності до ч.4 ст.214 КПК України дана заява ОСОБА_5 була зареєстрована в ІТС «Інформаційний портал Національної поліції (ЖЄО) Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області за №5369, що спростовує доводи апелянта про порушення вимог ст.214 КПК України.

Проте, слідчий суддя вважав, що вказана заява ОСОБА_5 за своїм змістом не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, а тому підстав для внесення її до ЄРДР не має.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та звертає увагу апелянта на те, що суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України, є службова особа, а ОСОБА_7 не має такого статусу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчій суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказана заява ОСОБА_5 не містить об`єктивних даних, які свідчать про наявність складу злочину та підтверджують реальні конкретні події кримінального правопорушення, тобто відсутні вагомі обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому підстав вважати відомості такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не має.

Доводи апелянта про те, що слідчим суддею порушено правила територіальної підсудності колегія суддів вважає безпідставними, оскільки підсудність даного провадження визначена ухвалою Житомирського апеляційного суду від 18.04.2024.

Доводи апелянта про те, що слідчим суддею не враховано зміст її заяви про кримінальне правопорушення від 08.04.2024, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки слідчим суддею надано оцінку змісту вказаної заяви ОСОБА_5 та зазначено, що вказана заява не містить вагомі обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 квітня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність капітана поліції СПД №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України,- без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: