печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі: адвоката ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000545 від 12.03.2021,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000545 від 12.03.2021, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.08.2023 року, справа №757/34868/23-к.

Просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.08.2023 року, справа №757/34868/23-к, на на транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 200, 2019 року випуску, VIN НОМЕР_1 (кузов, шасі) НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_5 .

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано, також посилається на те, що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна, а відтак наявні підстави якими законодавець зумовлює скасування накладеного арешту.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні надала пояснення, просила задовольнити клопотання із зазначених у ньому підстав.

Прокурор у судовому засіданні надав заперечення, у задоволенні клопотання просив відмовити із зазначених у запереченнях підстав.

За таких обставин, слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність учасників судового провадження на підставі ст. 26 КПК України.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Таким чином, виходячи з наведених положень ст. 174 КПК України, питання про скасування арешту розглядається слідчим суддею за відповідним зверненням осіб, визначених частиною першої цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що прокурорами Офісу Генерального прокурора здійснюється процесуальний нагляд у кримінальному провадженні № 0000545 від 12.03.2021 року.

У рамках вказаного провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.08.2023 року, справа №757/34868/23-к, накладено арешт на транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 200, 2019 року випуску, VIN НОМЕР_1 (кузов, шасі) НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_5 .

Встановлено, що 21.02.2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000545 від 12.03.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України передано до Печерського районного суду м. Києва для розгляду по суті.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що на час розгляду справи досудове розслідування за кримінальним провадженням № 0000545 від 12.03.2021 року в рамках якого подано клопотання про скасування арешту майна закінчено і скасування арешту майна ухвалою слідчого судді, є неможливим, а тому клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 , без надання оцінки обставинам на які заявник посилається як на обґрунтування своїх вимог, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 174, 303, 305-307 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000545 від 12.03.2021, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.08.2023 року, справа №757/34868/23-к - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1