Справа № 757/798/24-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2437/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 січня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на рішення слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з ухвалою, до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_6 , в якій він просив: «визнати рішення, дії старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) ОСОБА_7 та начальника цього відділу ОСОБА_8 як такі, що не відповідають вимогам законодавства та зобов`язати їх належно виконати службові повноваження, прийнявши законні правові рішення та вчинивши належно відповідні процесуальні дії.».

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 січня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на рішення слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, на підставі ч.4 ст.304 КПК України.

В обґрунтуванні слідчий суддя послався на те, що така процесуальна дія, як «визнати рішення, дії старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) ОСОБА_7 та начальника цього відділу ОСОБА_8 як такі, що не відповідають вимогам законодавства та зобов`язати їх належно виконати службові повноваження, прийнявши законні правові рішення та вчинивши належно відповідні процесуальні дії.», не може бути предметом оскарження під час досудового розслідування, виходячи із норм, передбачених Главою 26 КПК України, а тому існують підстави, передбачені ч.4 ст.304 КПК України, для відмови у відкритті провадження за скаргою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 просить скасувати її, та прийняти рішення, відповідно до вимог п.п.4, 6 ч.1 ст.407 КПК України.

В обґрунтування вказує, що слідчий суддя не прийняв до уваги п.1 ч.1 ст.303 КПК України, в якому чітко зазначено, що під час досудового розслідування можуть бути не тільки оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача та прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, у не поверненні тимчасово вилученого майна, згідно ст.169 КПК України, але й також у не здійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Апелянт також вказує, що в порушення ч.3 ст.306 КПК України судовий розгляд скарги також здійснено без його участі.

ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду провадження, у судове засідання не з`явився, надіслав клопотання в якому просив здійснювати апеляційний розгляд за його відсутності та задовольнити апеляційну скаргу.

За таких обставин, апеляційний суд, враховує вимоги ч.2 ст.422, ст.318 КПК України щодо строків апеляційного перегляду, необов`язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомленого апелянта, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку суду апеляційної інстанції вказаних вимог законодавства слідчим суддею дотримано в повному обсязі.

У відповідності до вимог ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, що не підлягає оскарженню.

Згідно ч.3 ст.26 КПК України повноваження слідчого судді при вирішенні питань, віднесених до його компетенції, обмежені законодавчим положенням, згідно з яким, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише питання, винесені на їх розгляд сторонами й віднесені до їх повноважень процесуальним законом.

При цьому пунктами 1-11 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача та прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Так, відповідно до п.1 ч.1 цієї статті заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником та іншими особами може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Аналіз наведеної норми права свідчить про те, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий, дізнавач або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим, дізнавачем чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Проте, зі змісту скарги ОСОБА_6 вбачається, що він просив: «визнати рішення, дії старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) ОСОБА_7 та начальника цього відділу ОСОБА_8 як такі, що не відповідають вимогам законодавства та зобов`язати їх належно виконати службові повноваження, прийнявши законні правові рішення та вчинивши належно відповідні процесуальні дії.» Рішення та дії уповноважених осіб органу досудового розслідування, які на думку заявника не відповідають вимогам законодавства, полягають у невірній правовій кваліфікації кримінального правопорушення, відомості про яке було внесено до ЄРДР за №0000526 від 22.11.2023, за заявою ОСОБА_6 . Крім того, на думку заявника досудове розслідування має здійснюватися Державним бюро розслідувань, а не П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві.

Однак, незгода з кваліфікацією кримінального правопорушення та його підслідність не може бути предметом оскарження в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України.

А тому, оскільки зазначені у скарзі ОСОБА_6 вимоги виходять за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню в порядку ст. 303 КПК України і відповідно не можуть бути предметом оскарження під час досудового розслідування, виходячи із норм, передбачених Главою 26 КПК України, колегія суддів вважає законним і обґрунтованим рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на підставі ч.4 ст.304 КПК України.

До того ж питання про відмову у відкритті провадження за скаргою, поданою в порядку ст. 303 КПК України, або про повернення такої скарги вирішуються слідчим суддею без виклику осіб та проведення судового розгляду за правилами ст. 306 КПК України, тобто виключно у відповідності з положеннями ст. 304 КПК України.

За таких обставин ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 січня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на рішення слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) ТУ ДБР, розташованого у м. Києві - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: