Справа № 645/529/24
Провадження № 1-кп/645/216/24
В И Р О К
07 червня 2024 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Харкова, українки, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, маючої на утриманні неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,-
І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним
ОСОБА_3 06.12.2023 року приблизно о 23 год. 00 хв., знаходилась за адресою: АДРЕСА_2 , разом із своїм співмешканцем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Перебуваючи за вищевказаною адресою ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 у приміщенні кухні розпивали алкогольні напої. Під час спілкування між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт пов`язаний з давніми неприязними відносинами, які виникли на побутовому ґрунті, в ході чого з бажанням помсти за власну образу у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.
Так, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи свої дії та наслідки, схопила кухонний ніж, який знаходився на кухні на столі, та маючи намір, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, усвідомлюючи, що наносить удар у життєво важливий орган, розуміючи, що від її дій можуть настати тяжкі наслідки для життя потерпілого, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, та бажаючи їх настання, нанесла потерпілому ОСОБА_6 один удар ножем, який тримала у правій руці в область живота з правої сторони.
Таким чином, ОСОБА_3 виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 до кінця.
В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження, згідно з висновком судово-медичної експертизи №12-14/716-А/23 від 27.12.2023 року, у вигляді проникаючого до черевної порожнини сліпого колото-різаного поранення живота із ушкодженням великого сальника, з локалізацією рани на передній черевній стінці справа, яке ускладнилось зовнішньою та внутрішньою кровотечею, що за ступенем тяжкості належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя, відповідно до п.2.1.1. «а», п.2.1.2, п.2.1.3. «к» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року.
ІІ. Позиція обвинуваченої ОСОБА_3 щодо пред`явленого обвинувачення, позиція потерпілого ОСОБА_6 та висновки суду
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_3 вину визнала у повному обсязі, фактичні обставини кримінального правопорушення та правову кваліфікацію злочину не оспорювала.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 надала показання, та пояснила суду, що ОСОБА_6 є її співмешканцем та вони більше року проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 06.12.2023 року приблизно о 23 год. 00 хв., вона з потерпілим знаходились за адресою: АДРЕСА_2 , де в приміщенні кухні вечеряли та розпивали спиртні напої. В ході спілкування ОСОБА_6 почав говорити неприємні речі про її сина, через що у них виник конфлікт, в ході якого вона схопила зі столу кухонний ніж та один раз вдарила ОСОБА_6 в область живота. Обвинувачена пояснила, що вона перебувала в стані сильного емоційного хвилювання і сама не зрозуміла як вдарила ножем потерпілого. ОСОБА_3 наголосила, що розкаюється у скоєному та просила вибачення у потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що з ОСОБА_3 вони проживають разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 06.12.2023 року вони разом перебували в приміщенні кухні за адресою його реєстрації: АДРЕСА_2 , де вони мешкають разом. Потерпілий пояснив, що приблизно після 23:00 год. цього вечора вони святкували певну подію, у звязку з чим вживали спиртні напої. В ході спілкування між ними виник словесний конфлікт через те, що він щось образливе сказав на адресу сина ОСОБА_3 , який тривав приблизно 20 хвилин. В ході конфлікту ОСОБА_3 дуже рознервувалася та у зв`язку із сильним душевним хвилюванням, в той час, коли він підвівся та хотів її вже вивести з кухні, щоб лягати спати, остання раптово схопила зі столу кухонний ніж та один раз вдарила його в область живота зправа. Після того, як вони побачили кров в місці поранення, він запитав, що вона зробила. ОСОБА_3 сказала, що не зрозуміла як так вийшло, дала йому рушник, щоб закрити поранення, викликала швидку, надавала йому допомогу до приїзду лікарів та перебувала з ним поруч. Потерпілий наголосив, що жодних претензій матеріального характеру до ОСОБА_3 він не має, вони примирилися та продовжують мешкати разом однією сім`єю. Просив суд її суворо не карати. Також просив взяти до уваги, що ОСОБА_3 виховує неповнолітнього сина, біологічний батько якого жодним чином не утримує і не допомагає у вихованні дитини.
Враховуючи той факт, що обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, суд, вислухавши думку прокурора, обвинуваченої, потерпілого, дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої.
З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.
ІІІ. Правова кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_3 ..
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
ІV. Мотиви суду при призначенні покарання
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до вимог ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона офіційно не одружена, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку в лікаря-нарколога в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, на обліку в лікаря-психіатра в КНП «Міський психоневрологічний диспансер № 3» ХМР не перебуває, має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштована, має постійне місце проживання, раніше не засуджена.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, його конкретні обставини та наслідки, особу винної, наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 , попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання, їй необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції, передбаченої ч. 1 ст. 121 КК України, та саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Враховуючи ступінь і характер суспільно-небезпечного діяння, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням позиції потерпілого, який просив суворо не карати ОСОБА_3 та призначити їй покарання не пов`язане з позбавленням волі, наявність у обвинуваченої неповнолітньої дитини, суд дійшов до висновку про звільнення обвинуваченої від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст. 75 КК України. На період іспитового строку суд покладає на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що буде достатнім та необхідним для її виправлення та перевиховання.
V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні суд покладає на обвинувачену.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
До набрання вироком законної сили суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченої, оскільки протягом розгляду кримінального провадження остання належним чином виконувала свої процесуальні обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.
Крім того, суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.12.2023 року по справі № 645/6995/23 провадження 1-кс/645/1418/23, та ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.12.2023 року по справі № 645/6995/23 провадження 1-кс/645/1420/23, оскільки подальше його застосування є недоцільним.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд,-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо вона протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки.
Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.12.2023 року по справі № 645/6995/23 провадження 1-кс/645/1418/23, на ніж з речовиною бурого кольору з табуретки на кухні, який поміщений у картонну коробку, змив речовини бурого кольору на марлевий тампон з підлоги у коридорі, поміщений у паперовий конверт, змив речовини бурого кольору на марлевий тампон з підлоги у кухні, поміщений у паперовий конверт, які були вилучені в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 ; кофтину чорного кольору, в сейф-пакет № 1592380, яку добровільна видала 07.12.2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; футболку синього кольору, яку поміщено в картонну коробку, яку добровільно видав 07.12.2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.12.2023 року по справі № 645/6995/23 провадження 1-кс/645/1420/23, на змиви з обох рук (правої та лівої руки), зрізи нігтьових пластин з обох рук (правої та лівої руки), сліди пальців рук з обох рук, які упаковані до паперових конвертів та які були відібрані 07.12.2023 року у свідка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
- ніж з речовиною бурого кольору з табуретки на кухні, який поміщений у картонну коробку, змив речовини бурого кольору на марлевий тампон з підлоги у коридорі, поміщений у паперовий конверт, змив речовини бурого кольору на марлевий тампон з підлоги у кухні, поміщений у паперовий конверт, які були вилучені в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , змиви з обох рук (правої та лівої руки), зрізи нігтьових пластин з обох рук (правої та лівої руки), сліди пальців рук з обох рук, які упаковані до паперових конвертів та які були відібрані 07.12.2023 року у ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП №2 ХРУП№2 ГУНП в Харківській області, - знищити після набрання вироком законної сили;
- футболку синього кольору, яку поміщено в картонну коробку, яку добровільно видав 07.12.2023 року ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка передана на зберігання до камери схову речових доказів ВП №2 ХРУП№2 ГУНП в Харківській області повернути власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після набрання вироком законної сили;
- довідку з медичної лабораторії «Analitika» (замовлення 1208302) з результатами дослідження групи крові ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 08.01.2024 року; довідку від 08.12.2023 року з «Харківської обласної клінічної травматологічної лікарні» м. Харків з діагнозом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та результати дослідження крові у клініко- діагностичній лабораторії «ОКТЛ» від 07.12.2023 року ОСОБА_6 ; DVD-R диск «MAXIMUS» з відеозаписами з боді-камер працівниківУПП ДПП в Харківській області, загальним об`ємом 3,30 ГБ (3 551 798 666 байтів) за фактом обслуговування виклику за фактом ножового поранення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 ; CD-R диск «ЕМТЕС» з трьома аудіозаписами зі служби «102» загальним об`ємом 2,68 МБ (2 814 120 байтів) за фактом виявлення поранення у ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; аудіозапис зі служби « НОМЕР_1 », за фактом прийняття виклику від ОСОБА_6 на CD-R диску «ЕМТЕС» загальним об`ємом 536 КБ (549 548 байтів), які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - залишити зберігатися в матеріалах справи протягом усього часу її зберігання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1