Справа № 932/960/24
Провадження № 1-кс/932/443/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтоване тим, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 від 05.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, у період часу 17.01.2024 приблизно з 12 годині 00 хвилин по 24.01.2024 приблизно до 15 години:00 хвилин, прибув разом з ОСОБА_7 та іншою невстановленою особою за адресою АДРЕСА_2 до будинку, який належить ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Чуже майно, яке знаходилося в середині вказаного будинку, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та інша невстановлена особа визначили предметом свого злочинного посягання.

Далі, перебуваючи у вказаному місці у вказані дату та час, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна; дотримуючись злочинної змови, поєднаного з проникненням у житла, 2 в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, підійшли до дверей на першому поверсі вказаного будинку та переконавшись, що за їх ліями ніхто не спостерігає і вони є таємними, для будь-яких інших осіб, таємно, шляхом пошкодження замка та лутки таких дверей відчинили двері та проникли до будинку, при цьому усвідомлюючи, що не мали законних підстав перебувати у такому будинку, звідки викрали майно, яке належить потерпілій ОСОБА_8 , а саме: ліжко двоспальне вартістю 10 000 гривень

??ортопедичний матрац, вартістю 8000 гривень, WI-FI роутер марки ТР-link чорного кольору, вартістю 1800 грн., електрична сушилка настінна, вартістю 5000 гривень; NOELA 1500 гривень, дриль електрична марки «Елпром» ЄДУ-950, сірого кольору, вартістю-1500 грн., перфоратор марки «Зенит» модель ЗПП-1100/2 DFR серійний №16 0000130, вартістю 3000 гривень, телевізор чорного кольору марки «Samsung» діагональ 40 дюймів, вартістю 12000 гривень, електронний тонометр «MicroLife» синього кольору, вартістю 2000 грн.

В подальшому дотримуючись злочинної змови, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та невстановлена особа пошкодили замок сараю звідки викрали велосипед марки «Ласточка» фіолетового кольору вартістю 3500 грн.

Після цього, ОСОБА_4 за співучасті з ОСОБА_7 та невстановленою особою виніс таке чуже майно з будинку та утримуючи при собі таке викрадене майно з місця вчинення кримінального правопорушення пішов, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 46800 грн.

Також, ОСОБА_4 на час вчинення вказаного злочину було відомо, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, який офіційно оприлюднено у встановленому законом порядку, на всій території України введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Крім того, ОСОБА_4 на час вчинення вказаного злочину було відомо, що Указами Президента України продовжено строк дії воєнного стану в Україні, у тому числі такий воєнний стан діяв і у день вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

15.02.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження, сторона обвинувачення приходить до висновку про застосування до ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу, оскільки підозра ОСОБА_4 є обґрунтованою, а також встановлено існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний не визнав підозру, надав показання. Просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення учасників провадження та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами. Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Тримання під вартою може вважатися таким, що здійснюється відповідно до «процедури, встановленої законом», навіть якщо національні суди визнали, що мали місце певні процесуальні порушення у провадженні щодо винесення рішення про тримання під вартою, проте визнали тримання під вартою правомірним («Еркало проти Нідерландів» (Erkalo v. the Netherlands), §§ 55-56). Таким чином, навіть недоліки в рішенні про тримання під вартою не обов`язково тягнуть за собою незаконність відповідного періоду тримання під вартою за змістом частини 1 статті 5 («Єчус проти Литви» (Jeиius v. Lithuania), § 68; «Бенхем проти Сполученого Королівства» (Benham v. the United Kingdom), §§ 42-47).

Проголошуючи «право на свободу», стаття 5 стосується фізичної свободи людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена волі. ЇЇ положення не стосуються звичайних обмежень свободи пересування, які регулюються статтею 2 Протоколу № 4 («Де Томмазо проти Італії (De Tommaso v. Italy [GC]), § 80; «Крянге проти Румунії» (Creangг v. Romania [GC]), § 92; «Енгель та інші проти Нідерландів» (Engel and Others v. the Netherlands), § 58).

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

В ході розгляду клопотання встановлено наступне.

Так, у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000025 від 05.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Причетним до скоєння інкримінованого злочину є гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, у період часу 17.01.2024 приблизно з 12 годині 00 хвилин по 24.01.2024 приблизно до 15 години, 00 хвилин, прибув разом з ОСОБА_7 та іншою невстановленою особою за адресою АДРЕСА_2 до будинку, який належить ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , звідки викрав майно, що належить потерпілій, а саме ліжко двоспальне вартістю 10 000 гривень, ортопедичний матрац, вартістю 8000 гривень, WI-FI роутер марки ТР-link чорного кольору, вартістю 1800 грн., електрична сушилка настінна, вартістю 5000 гривень; NOELA 1500 гривень, дриль електрична марки «Елпром» ЄДУ-950, сірого кольору, вартістю-1500 грн., перфоратор марки «Зенит» модель ЗПП-1100/2 DFR серійний №16 0000130, вартістю 3000 гривень, телевізор чорного кольору марки «Samsung» діагональ 40 дюймів, вартістю 12000 гривень, електронний тонометр «MicroLife» синього кольору, вартістю 2000 грн., спричинивши таким чином матеріальну шкоду у розмірі 46 800, 00 грн.

15.02.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними матеріалами, а саме протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 , протоколом допиту ОСОБА_9 ; протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками скові ОСОБА_9 ; протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_7 , повідомленням про підозру, протоколом огляду місця події, додатками до цього протоколу, фотознімками, іншими доказами у сукупності.

Незважаючи на те, що ОСОБА_10 не визнає підозру, його причетність до скоєння інкримінованого злочину підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування.

Ураховуючи викладене, приходжу до висновку, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України є обґрунтованою і підтверджується зібраними слідством матеріалами.

Аналізуючи ризики, на які посилається прокурор, слід відмітити, що на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України вказує те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, і розуміючи тяжкість покарання, може переховуватись від слідства й суду, тому цей ризик вважаю доведеним.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вважаю доведеним, оскільки підозрюваний схильний до вчинення корисливих злочинів, не працює, а відтак не має офіційного джерела доходу.

Інші ризики, на які посилається прокурор, не доведені.

Обираючи вид запобіжного заходу враховую, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, не має офіційного місця роботи, не одружений, в ЗСУ не служить, характеризується негативно, вчинив тяжкий злочин в умовах воєнного стану.

Таким чином, будь-який більш м`який запобіжний захід призведе до того, що підозрюваний знову продовжить вчиняти кримінальні правопорушення, може переховуватись від слідства та суду, з урахуванням даних про його особу.

Беручи до уваги викладене, вважаю доцільним застосувати до ОСОБА_4 винятковий запобіжний захід, тобто тримання під вартою.

Слід також звернути увагу, що в судовому засіданні підозрюваним повідомлено неправдиві анкетні дані відносно себе, а саме ОСОБА_4 повідомив, що його ім`я - ОСОБА_4 , тоді як за копією паспорту його ім`я - ОСОБА_4 . Наведена обставина ускладнила виконання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тож Ухвалою слідчого судді від 16 лютого 2024, виправлено описку у вступній та резолютивній частині ухвали про застосування запобіжного заходу.

Водночас з урахуванням майнового стану підозрюваного, вважаю можливим визначити йому заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки він вчинив тяжкий злочин, в умовах воєнного стану, а матеріальний збиток від крадіжки складає понад 40 тис. грн.

З наведених підстав, клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, 00 коп.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися із зареєстрованого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі порушення покладених на нього обов`язків, сума внесеної застави може бути звернута у дохід Держави.

Строк дії ухвали встановити до 12 квітня 2024 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1