Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/5188/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000462 від 27.11.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщаниця Овруцького району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2023 року близько 07 години 30 хвилин ОСОБА_4 знаходився поряд із будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , де у нього виник протиправний умисел на незаконне проникнення до житлового будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, а саме до житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, якою проголошено, що кожному гарантується недоторканість житла, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, якими закріплено права людини на недоторканість житла або іншого володіння особи, умисно, протиправно, всупереч волі законного володільця ОСОБА_6 , без законних на те підстав, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов до вхідних дверей вказаного будинку та застосовуючи фізичну силу відкрив їх, та в подальшому проник до житлового будинку, тим самим порушив право на недоторканість житла ОСОБА_7 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердивши, що обставини обвинувачення викладені вірно. При цьому, показав, що він дійсно 24 листопада 2023 року близько 07 години 30 хвилин він проснувся та вийшов на вулицю, щоб пройтися до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 . Останнього в будинку не було, хоча він думав, що ОСОБА_8 є після похорон матері. Будинок був не замкнений, тому він забрав до свого будинку телевізор та тюнер. Забрав лише з однією метою - зберегти від викрадення, так як будинок не замикався і не замикається. Він розумів, що проникнення незаконне, так як його ніхто ні про що не просив. Він щиро розкаюється в скоєному, жалкує про це.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вище вказане, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у незаконному проникненні до житла, а його дії підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 162 КК України.

Обираючи ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про його особу, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте відповідно до положень ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його характеристику, наявність обставини, що пом`якшує, та відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на певний строк, але із застосуванням до покарання ст. ст. 75, 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, а тому, зважаючи на щире каяття обвинуваченого, усвідомлення ним протиправності своїх дій, враховуючи думку прокурора, призначене ОСОБА_4 покарання буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжні заходи ОСОБА_4 не обиралися та в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, ч.15 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази: навісний металевий замок - повернути власнику.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1