У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000420 від 02.06.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000420 від 02.06.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що як встановлено досудовим розслідуванням: 01.06.2023 до ЧЧ ВП № 1 Ужгородського РУП надійшов рапорт інспектора ВПК в Закарпатській області, про те, що в ході моніторингу міжнародного форуму протидії розповсюдження дитячої порнографії "icaccops.com" було виявлено особу, яка здійснює зберігання медіафайлів з ознаками дитячої порнографії в децентралізованих мережах Інтернету з власного комп`ютера.

Відомості про вищевказану подію внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000420 від 02.06.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

У клопотанні вказано на те, що 07 березня 2024 року в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , який проводився на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міскрайонного суду (справа № 308/18434/23, 1?кс/308/1166/24), слідчий СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області виявив та вилучив: 2 жорсткі диски з написами «Sumsung» (S/N: НОМЕР_1 ) та «Western Digital» (S/N: НОМЕР_2 ) та 1 SSD-диск з написом «Walram» (S/N:536), які упаковано у спец пакет WAR1536496;

У клопотанні вказано на те, що 07 березня 2024 вказані речі на підставі постанови слідчого СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області визнані речовими доказами.

При обґрунтуванні клопотання прокурор посилається на положення ст.2 , ч.2 ст. 9, ч. 1 ст. 98, ч. 2 ст. 84, ст.91, ч. 1 ст. 16, п. п. 1-4 ч. 6 ст. 100, ст. 170, п. 1 ч. 2 ст. 171, п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України.

Прокурор вважає, що фактичною підставою арешту є сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. При цьому зазначає, що доказом скоєння будь-якого злочину є предмет злочину, а також засіб вчинення злочину.

При цьому прокурор вказує на те, що з огляду на вищезазначене для потреб досудового розслідування вкрай необхідно забезпечити наявність тимчасово вилучених речей, а саме: 2 жорсткі диски з написами «Sumsung» (S/N: НОМЕР_1 ) та «Western Digital» (S/N: НОМЕР_2 ) та 1 SSD-диск з написом «Walram» (S/N:536), які упаковано у спец пакет WAR1536496.

Окрім цього, слід зауважує, що вказане клопотання подається з метою забезпечення збереження речових доказів, що відповідає положенням кримінального процесуального закону (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Так, беручи до уваги те, що вилучені речі, на думку сторони обвинувачення, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі можуть бути предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій та засобом, 07 березня 2024 року слідчим, яким здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, винесено постанову про визнання речовими доказами.

Прокурор вважає, що перебування у володінні третіх осіб майна, яке планується арештувати, у зв`язку з їхньою заінтересованістю у результатах досудового розслідування не забезпечить унеможливлення підміни або зміни вмісту речового доказу від пошкодження, псування, погіршення або втрати властивостей, завдяки яким вони мають доказове значення, що, своєю чергою, вплине на достовірність експертних досліджень та, як наслідок, позначитиметься на всебічності, повноті й неупередженості з`ясування обставини кримінального провадження.

Прокурор зазначає, що з огляду на те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, керуючись ст. ст. 2, 9, 16, 36, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, та просить слідчого суддю: накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , який проводився на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду (справа № 308/18434/23, 1?кс/308/1166/24), а саме: 2 жорсткі диски з написами «Sumsung» (S/N: S13VJ1KZ102482) та «Western Digital» (S/N: НОМЕР_2 ) та 1 SSD-диск з написом «Walram» (S/N:536), які упаковано у спец пакет WAR1536496.

Прокурор у судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду клопотання повідомлялася належним чином. Прокурор подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності просить задоволити клопотанні.

Власник майна, в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином, заяв та клопотань, заперечень не подавала.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 , про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився. Згідно матеріалів справи, з матеріалами клопотання ознайомлений 17.04.2024. На адресу суду подав заперечення проти накладення арешту, просив розгляд проводити у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя, на підставі ч.2 ст. 172 КПК України, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності належним чим повідомлених сторін кримінального провадження, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчий суддя встановив, що слідчими СВ ВП№1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000420 від 02.06.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Згідно матеріалів клопотання встановлено, що 07 березня 2024 року в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , який проводився на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міскрайонного суду (справа № 308/18434/23, 1?кс/308/1166/24), слідчий СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області виявив та вилучив: 2 жорсткі диски з написами «Sumsung» (S/N: НОМЕР_1 ) та «Western Digital» (S/N: НОМЕР_2 ) та 1 SSD-диск з написом «Walram» (S/N:536), які упаковано у спец пакет WAR1536496, протокол обшуку наявний в матеріалах клопотання.

07 березня 2024 вказані речі на підставі постанови слідчого СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області визнані речовими доказами, постанова міститься в матеріалах клопотання.

Згідно ст. п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч3. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя вважає, доведеним, що вилучені, згідно протоколу затримання підозрюваного речі могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

При цьому, вказане в клопотанні майно на переконання слідчого судді, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання).

У даному кримінальному провадженні є підстави вважати, що тимчасово вилучене майно може бути приховано, передано, пошкоджено або знищено заявленим володільцем. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч.ч. 2,3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно протоколу обшуку вказане у клопотанні майно було виявлено та вилучено 07.03.2024.

Як вбачається з матеріалів клопотання прокурор направив клопотання поштовим зв`язком 08.03.2024 в Ужгородський міськрайонний суд. Так, клопотання надійшло до суду поштовим зв`язком та зареєстровано 27.03.2024.

Таким чином в даному випадку органом досудового розслідування дотримано процесуальних строків передбачених КПК України.

Слідчий суддя вважає, що на виконання вимог ч.1 ст. 173 КПК України прокурором, слідчому судді доведено необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що наявні достатні правові підстави для арешту майна, оскільки враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз, встановлення осіб винних у вчиненні кримінального правопорушення, та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово розпоряджатися вказаним майном.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені вищевказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 394, 395 КПК України,слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000420 від 02.06.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , який проводився на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду (справа № 308/18434/23, 1?кс/308/1166/24), а саме: 2 жорсткі диски з написами «Sumsung» (S/N: S13VJ1KZ102482) та «Western Digital» (S/N: НОМЕР_2 ) та 1 SSD-диск з написом «Walram» (S/N:536), які упаковано у спец пакет WAR1536496.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1