Справа №: 398/6409/23
провадження №: 1-во/398/3/24
УХВАЛА

Іменем України

"29" квітня 2024 р. м. Олександрія

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Голосеніна Т.В., за участю секретаря Шаповал І.Ф., розглянувши заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 21.02.2024,

ВСТАНОВИВ:

07.03.2024 року заявник ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду із заявою про виправлення описки в ухвалі від 21.02.2024 року. В заяві вказав, що ухвалу було винесено поза межами ст. 379 КПК без запрошення сторін. Вважає, що ухвала від 21.02.2024 містить описки у резолютивній частині, які потребують виправлення.

При вирішенні питання, порушеного у поданій заяві, суд виходить із такого.

Відповідно до ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

21.02.2024 слідчим суддею Олександрійського міськрайонного суду розглянуто скаргу ОСОБА_1 на постанову дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 15.12.2023 про часткову відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000572 та постановлено ухвалу, якою відмовлено у задоволенні скарги. Під час підготовки ухвали у другому абзаці мотивувальної частини та першому абзаці резолютивної частини було допущено описку щодо дати клопотання скаржника на адресу дізнавача, вказано дату «15.12.2023» замість вірної дати «13.12.2023».

Цього ж дня, ухвалою слідчого судді від 21.02.2024 виправлено описку у даті клопотання скаржника в ухвалі слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.02.2024 про відмову у задоволенні скарги, вказано вважати вірною дату клопотання як «13.12.2023» замість помилково зазначеної «15.12.2023».

26.02.2024 року ОСОБА_1 подав до Кропивницького апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду про виправлення описки від 21.02.2024 року.

28.02.2024 року заявник також подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 21.02.2024 року про відмову у задоволенні його скарги на бездіяльність слідчого.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 11.03.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 21.02.2024 про відмову у задоволенні скарги на постанову дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 15.12.2023 про часткову відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000572 - без змін.

Як встановлено з ухвали Кропивницького апеляційного суду від 11.03.2024, предметом дослідження апеляційного суду була і відповідність ухвали слідчого судді від 21.02.2024 про виправлення описки вимогам закону. Розглянувши апеляційну скаргу, апеляційний суд не знайшов підстав для скасування ухвали слідчого судді від 21.02.2024.

У період, коли справа №398/6409/23 перебувала у Кропивницькому апеляційному суді, 07.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся безпосередньо до слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду із заявою про виправлення описки в ухвалі слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.02.2024.

Відповідно до ухвали Кропивницького апеляційного суду від 01.04.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю ухвалу залишено без задоволення, а саму ухвалу - без змін.

11.04.2024 року з Кропивницького апеляційного суду до Олександрійського міськрайонного суду повернулась справа №398/6409/23, а 16.04.2024 року повернулись матеріали оскарження ухвали слідчого судді про виправлення описки у цій справі.

Таким чином, зі змісту ухвал Кропивницького апеляційного суду від 11.03.2024 року та від 01.04.2024 року встановлено, що оцінку доводам ОСОБА_1 заяви про виправлення описки надано вже двічі.

Статтею 2 КПК України, якою визначено завдання кримінального провадження, також вимагається і застосування належної правової процедури до кожного учасника кримінального провадження.

Відповідно до частин 5, 6 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» також зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право суду не розглядати будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява за своєю суттю є ідентичною до заяви, що вже була розглянута судом.

При цьому Європейський суд з прав людини аналогічно застосовує і положення підпункту «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оголошуючи неприйнятною будь-яку явно необґрунтовану індивідуальну заяву, якщо ця заява є зловживанням правом на її подання.

У рішенні від 01 липня 2014 року у справі «S.A.S. проти Франції», в п. 66 ЄСПЛ, визначив, що «зловживання правом» - це шкідливе здійснення права її власником в такий спосіб, який явно не відповідає або суперечить цілям, для яких таке право надане/створене.

Заборона зловживання процесуальними правами є загально-правовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала Верховного Суду від 30 травня 2018 у справі № 676/7346/15-к). До одного із випадків зловживання правом на подання заяви ЄСПЛ відносить подання явно сутяжницької заяви або такої, що позбавлена реальної мети. Так, вважається зловживанням той факт, коли заявник неодноразово подає до Суду сутяжницькі та явно необґрунтовані заяви (M. v. TheUnitedKingdom; Philis v. Greese).

Подана ОСОБА_1 заява про виправлення описки в ухвалі слідчого судді від 21.02.2024 року містить ознаки зловживання правом, оскільки заявник звернувся з заявою про виправлення описки до слідчого судді, хоча до цього він вже подав 2 апеляційні скарги на цю ухвалу.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя зазначає, що оскільки заява ОСОБА_1 від 07.03.2024 року про виправлення описки є аналогічною як по суті, так і за змістом двом апеляційним скаргам, а ухвалами від 11.03.2024 року та 01.04.2024 року колегією суддів Кропивницького апеляційного суду надано оцінку доводам заяви про виправлення описки, тому повторну заяву від 07.03.2024 року слід залишити без розгляду, адже повторне звернення з аналогічними заявами містить ознаки зловживання заявником своїми процесуальними правами.

Керуючись статтями 379, 395 КК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду від 21.02.2024 залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів із дня її проголошення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Суддя Т.В. Голосеніна