Справа №359/5868/24
Провадження №1-кп/359/542/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

11 червня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 його законного представника - ОСОБА_5 , захисника особи, відносно якої розглядається клопотання адвоката ОСОБА_6 , представника потерпілої сторони ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000907, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2024 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бориспіль Київської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

щодо вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області звернулася старша слідча СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000907, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2024., за погодженням прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 з вищезазначеним клопотанням. На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 19.04.2024, у не встановлений досудовим слідством вечірній час ОСОБА_4 , не усвідомлюючи характер своїх суспільно- небезпечних дій у зв`язку з його психічним станом, викрав майно належне Головному управлінню житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бориспільської міської ради.

Діючи несвідомо, 19.04.2024, у невстановлений досудовим слідством вечірній час, ОСОБА_4 проходив по дорозі, повз земельну ділянку, розташовану неподалік будинку АДРЕСА_1 , де управлінням ЖКХ виконавчого комітету Бориспільської міської ради була встановлена металева огорожа в парковій зоні двору.

Не розуміючи протиправність своїх дій та, як результат, не передбачаючи їх наслідки, ОСОБА_4 , підійшов до металевої огорожі та руками відірвав кріплення однієї секції металевого паркану зеленого кольору, розміром 2 м?, виробленого із сітки, з полімерним антикорозійним покриттям, діаметром 5 мм.

Таким чином, в результаті нездатності ОСОБА_4 усвідомлювати характер своїх дій та як наслідок ними керувати, останнім вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Розмір завданої шкоди завданої кримінальним правопорушенням (злочином), шкоди відповідно до висновку експерта №24 від 13.05.2024, сума паркану становить - 648 грн. 00 коп. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно висновку судово-психіатричного експерта відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз КЗ КОР «ОПНМО» №242 від 16.05.2024 у якому зазначено, що « ОСОБА_4 страждав під час скоєння інкримінованих йому дій та страждає в даний час на хронічне психічне захворювання шизофренію, параноїдальної форми, у хворого з легкою розумовою відсталістю. (за МКХ 10 F20.0.1)

ОСОБА_4 не міг в період скоєння інкримінованих йому дій та не може в теперішній час усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до закладу з надання психічної допомоги із звичайним наглядом.

ОСОБА_4 в момент скоєння інкримінованих йому дій в тимчасово хворобливому стані не знаходився, його поведінка була обумовлена його психічним захворюванням.»

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила суд застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психічної допомоги із звичайним наглядом.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_7 не заперечувала проти задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання не заперечував, поклався на розсуд суду.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Законний представник особи відносно якої розглядається клопотання - ОСОБА_5 підтримала позицію прокурора та захисту.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час допиту у судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив факт вчинення ним суспільно-небезпечного діяння та визнав свою причетність до інкримінованого йому діяння. При цьому ОСОБА_4 показав, що 19.04.2024 року проходив по дорозі, повз земельну ділянку, розташовану неподалік будинку АДРЕСА_1 , де управлінням ЖКХ виконавчого комітету Бориспільської міської ради була встановлена металева огорожа в парковій зоні двору, підійшов до металевої огорожі та руками відірвав кріплення однієї секції металевого паркану зеленого кольору, виробленого із сітки, з полімерним антикорозійним покриттям.

ОСОБА_4 визнав себе винним, його вина у вчиненні діяння, повністю доводиться зібраними у справі доказами.

Допитаний у судовому засіданні представник потерпілої сторони ОСОБА_7 повідомила суд, що вона не була безпосередньо очевидцем події, однак в наслідок суспільно-небезпечних діянь вчинених ОСОБА_4 управлінню ЖКХ виконавчого комітету Бориспільської міської ради була завдана матеріальна шкода в розмірі 648 грн.

Крім показань потерпілої сторони, вина ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння також підтверджується:

- протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення(або таке що готується);

- протоколом огляду події від 25.04.2024 року та фото таблицею до нього;

- постановою про визнання речовим доказом від 26.04.2024 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- висновком експерта за результатом проведення судово-товарознавчої експертизи:

- витягом з медичної картки ОСОБА_4 відповідно до висновку КЗ КОР «ОПНМО» №242 від 16.05.2024 у якому зазначено, що « ОСОБА_4 страждав під час скоєння інкримінованих йому дій та страждає в даний час на хронічне психічне захворювання шизофренію, параноїдальної форми, у хворого з легкою розумовою відсталістю. (за МКХ 10 F20.0.1);

Також в судовому засіданні судом були дослідженні докази, що свідчать про особу ОСОБА_4 .

Указані матеріали досудового розслідування були відкриті сторонам кримінального провадження, відповідно до ст. 290 КПК України, про що свідчить відповідні протоколи та не заперечувалось ними в судовому засіданні. Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, належні, допустимі та достатні, а сукупність зібраних доказів - достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому суд покладає їх в основу судового рішення.

Таким чином, вивчивши та дослідивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми злочинними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна в умовах дії воєнного стану, тобто вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В той же час, згідно висновку судово-психіатричного експерта КЗ КОР «ОПНМО» №242 від 16.05.2024 у якому зазначено, що « ОСОБА_4 страждав під час скоєння інкримінованих йому дій та страждає в даний час на хронічне психічне захворювання шизофренію, параноїдальної форми, у хворого з легкою розумовою відсталістю. (за МКХ 10 F20.0.1);.

Зазначене вище свідчить про те, що ОСОБА_4 вчинив інкримінований йому злочин у стані неосудності та на даний час є неосудним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 503 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 503 КПК України кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України. Однак, ОСОБА_4 не підлягає кримінальній відповідальності, так як під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, він страждав і страждає в даний час на хронічне психічне захворювання шизофренію, параноїдальної форми, у хворого з легкою розумовою відсталістю. (за МКХ 10 F20.0.1), внаслідок чого перебував в стані неосудності, тобто не міг усвідомлювати свої дії та керуватися ними, у зв`язку з чим до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру.

Визначаючи вид примусових заходів медичного характеру, суд враховує обставини вчинення і тяжкість вчиненого діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_4 , а також ступінь небезпечності останнього для інших осіб.

Разом з тим, характер і тяжкість захворювання неосудної особи можуть бути визначені комісією лікарів при проведенні відповідної судової експертизи. Наявність у провадженні такого висновку для вирішення судом питання про застосування примусових заходів медичного характеру є обов`язковим.

У відповідності до даних висновку судово-психіатричного експерта КЗ КОР «ОПНМО» №242 від 16.05.2024 у якому зазначено, що « ОСОБА_4 страждав під час скоєння інкримінованих йому дій та страждає в даний час на хронічне психічне захворювання шизофренію, параноїдальної форми, у хворого з легкою розумовою відсталістю. (за МКХ 10 F20.0.1), ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Враховуючи вищевикладене та небезпечність ОСОБА_4 , внаслідок його психічного стану для самого себе та інших осіб, а також можливість спричинення іншої істотної шкоди такою особою є очевидною, тому відносно нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом

Таким чином, судом було встановлено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Також встановлено, що відповідно до висновком експерта висновок № 24 від 13.05.2024 за результатом проведення судово-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000907 від 26.04.2024, матеріальна шкода становить 648 грн. 00 коп., процесуальні витрати на проведення експертизи відповідно до звіту становить 320 грн.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ч. 9 ст. 100, 124, 127, 128, ст. 349, ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. ст. 372, 376, 395, 503, 507, 512, 513, 516 КПК України, ст. 18,19, ст. ст. 92-94, ч. 4 ст. 185 КК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_8 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000907, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2024 року, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру, а саме госпіталізацію до КНП КОР «Обласне психіатро-наркологічне медичне об`єднання» для надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речові докази, після набрання ухвалою суду законної сили а саме : елементи секцій металевого паркану зеленого кольору, - знищити.

Процесуальні витрати за проведення судово - товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000907 від 26.04.2024 що становить 320 грн. 00 коп., - віднести на рахунок Держави України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копія ухвали негайно після її проголошення вручається учасникам судового процесу.

Копії ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру після набрання законної сили надіслати на виконання до закладу охорони здоров`я, який надає психіатричну допомогу за місцем проживання особи щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру та в експертну установу, де особа перебувала на обстеженні.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 12.06.2024 року.

Суддя: ОСОБА_1