Провадження № 1-кс/127/7781/24
У Х В А Л А

Іменем України

05 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

заявника: адвоката ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000066 від 12.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням, в якому просив встановити процесуальному керівнику та уповноваженому слідчому у кримінальному провадженні №0000066 від 12.06.2023 строк в 5 (п`ять) днів з дня проголошення ухвали для проведення слідчої дії - допиту підозрюваного ОСОБА_5 за участю його захисників.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні у провадженні четвертого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, перебуває кримінальне провадження №0000066 від 12.06.2023.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюють прокурори Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

04.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

На 21.05.2024 сторона захисту прибула до органу досудового розслідування для проведення допиту підозрюваного ОСОБА_5

Прибувши 21.05.2024 до 4-го відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, сторону захисту повідомлено, що сторона обвинувачення має повідомляти про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри.

Дізнавшись про такі обставини ОСОБА_5 письмово повідомив слідчого про те, що оскільки йому не повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри то свідчення він бажає та буде давати у кримінальному провадженні №0000066 від 12.06.2023 після повідомлення та вручення йому про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри.

Після проведення процесуальної дії - вручення 21.05.2024 повідомлення про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у цьому ж провадженні, в порушення ст. 20 КПК України, підозрюваному не запропоновано надати свідчення з приводу повідомлення про підозру.

Тобто, підозрюваний ОСОБА_5 був позбавлений стороною обвинувачення можливості реалізувати своє право на захист, передбачене ст. 20 КПК України, шляхом надання письмових пояснень з приводу повідомлення про підозру.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 під час здійснення досудового розслідування даного провадження, жодного разу не був допитаний з приводу обох підозр.

Такі обставини, на думку заявник, свідчать про створення стороною обвинувачення умов які унеможливили реалізувати право на захист ОСОБА_5 - надати пояснення з приводу підозри та встановити чи визнає він себе винуватим, частково винуватим або не визнає себе винуватим.

З огляду на викладене, заявник вважає, що строк у 5 (п`ять) календарних днів з дня проголошення ухвали суду достатнім строком для проведення слідчої дії - допиту підозрюваного ОСОБА_5 , а відтак останній звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав наведених у ньому. Крім того, адвокат ОСОБА_3 просив розглядати клопотання без участі підозрюваного, зазначивши, що він повідомлений про судове засідання та його позиція узгоджена з адвокатом.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що впродовж двох місяців досудового розслідування процесуальна поведінка підозрюваного вказувала на те, що він не бажає надавати показання. Крім того, на думку слідчого, норми чинного КПК не містять обов`язку слідчого здійснювати допит підозрюваного.

Заслухавши пояснення заявника клопотання та слідчого, дослідивши матеріали клопотання та оглянувши матеріали кримінального провадження №0000066, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Положеннями статті 113 КПК України закріплено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Згідно з частиною другою цієї статті будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000066 від 12.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000066 від 12.06.2023 слідує, що:

№1 - «Військовослужбовець військової служби, призваний по мобілізації військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_5 відмовився виконувати наказ щодо переведення до іншої частини.»

№2 - «Військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 старший сержант ОСОБА_5 відкрито відмовився виконати наказ начальника в умовах воєнного стану.»

04 квітня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України - непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинене в умовах воєнного стану.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2024 по справі №127/13031/24 застосовано до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком 42 (сорока двох) днів з моменту затримання ОСОБА_5 , тобто до 4 червня 2024 року (час рахувати відповідно до протоколу затримання).

В подальшому, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03.05.2024 по справі №127/13031/24 ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2024 скасовано та постановлено нову ухвалу якою клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.06.2024 з визначенням суми застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 60 560 грн.

Цією ж ухвалою, у разі внесення застави покладено на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з місця перебування (визначеного місця несення військової служби) без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

21 травня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України - непокора, вчинена у умовах воєнного стану.

29 травня 2024 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про встановлення процесуальному керівнику та уповноваженому слідчому строку 5 (п`ять) днів для проведення слідчої дії - допиту підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000066 від 12.06.2023.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Положеннями частини першої статті 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно з вимогами частини шостої статті 28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Частиною другою статті 114 КПК України встановлено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Відповідно до частини другої статті 28 КПК України проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Отже, системний аналіз вищенаведених норм процесуального закону дає підстави для висновку, що слідчий суддя може встановити процесуальний строк лише для конкретних процесуальних дій, які підозрюваний, потерпілий або інші особи, права та інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, вважають за необхідне здійснити у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України, та лише з тих питань, які законом віднесені до його компетенції.

При цьому, в матеріалах кримінального провадження міститься повідомлення слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокаціє у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 від 23.05.2024 про те, що досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 12.06.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України - завершене, у зв`язку з чим сторонам кримінального провадження відкрито матеріли та надано доступ до матеріалів кримінального провадження.

Пунктом 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді віднесено здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Згідно з частиною третьою статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Положеннями частини першої статті 290 КПК України закріплено, що визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, сукупність вказаних норм закону свідчить про те, що на стадії виконання вимог статті 290 КПК України у кримінальному провадженні проведення слідчих дій у ньому є неможливим, оскільки слідчі дії проводяться з метою збирання доказів у справі, а у кримінальному провадженні, в якому сторонам кримінального провадження відкрито матеріали для ознайомлення, прокурором, слідчим вже визнано зібрані докази достатніми для складання обвинувального акту та прийнято рішення про завершення досудового розслідування.

Вказані висновки слідчого судді узгоджується із положеннями статтей 219, 223 КПК України, згідно яких слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування. Будь-які слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими. В цей же час, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування, що свідчить про те, що в період ознайомлення проводити слідчі дії неприпустимо.

Відновлення ж досудового розслідування після його завершення чинним КПК України не передбачено. Згідно Параграфу 3 Глави 24 КПК України, наступним кроком слідчого, прокурора після вчинення дій по відкриттю матеріалів кримінального провадження є складання обвинувального акту і направлення його до суду.

Виходячи із зазначеного, положеннями КПК України також не передбачено можливості подання стороною захисту клопотань про проведення слідчих дій на стадії ознайомлення з матеріалами кримінального провадження після прийняття слідчим, прокурором рішення про завершення досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено вище, 23 травня 2024 року слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокаціє у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 повідомила підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_6 , про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 12.06.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та надала доступ до матеріалів досудового розслідування в порядку статі 290 КПК України.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя вважає, що оскільки на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено та матеріали досудового розслідування відкриті для ознайомлення підозрюваному та стороні захисту, у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про встановлення процесуальному керівнику та уповноваженому слідчому строку для проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000066 від 12.06.2023, слід відмовити.

Поряд з цим, аналізуючи чинні положення КПК України слідує висновок, що, слідчий при здійсненні досудового розслідування є самостійним, та сам приймає рішення про необхідність проведення слідчих дій, тоді як зобов`язання слідчим суддею слідчого або ж процесуального керівника провести конкретні слідчі дії, в тому числі допит підозрюваного, виходить за межі повноважень суду, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для задоволення клопотання.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 3, 26, 28, 113, 114, 219, 223, 290, 369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000066 від 12.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя