ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/191/20
провадження № 1-кс/753/1588/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0006650 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2019,

В С Т А Н О В И В:

17.05.2024 р. ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 10.01.2020 р., на паркомісця АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи клопотання посилається на положення ст. 174 КПК України, зазначає, що вона є власником паркомісць АДРЕСА_1 та вона не має жодного відношення до кримінального правопорушення. Арешт накладено необґрунтовано та безпідставно.

Заявник в судовому засіданні підтримала клопотання.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання клопотання повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.

Слідчими слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006650, від 07.09.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженніздійснюється Дарницькою окружною прокуратурою м. Києва.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 10.01.2020 р. клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0006650 від 07.09.2019 за ст. 356, ч.1 ст. 190 КК України - задоволено. Накладено арешт, зокрема, на паркомісця за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: паркомісце №158/1 площею 17,28 кв.м., паркомісце №191/2 площею 17,28 кв.м., із забороною їх відчуження та розпорядження.

З вказаної ухвали слідчого судді вбачається наступне.

Клопотання про накладення арешту на майно, мотивоване тим, що проведеним допитом свідка ОСОБА_5 12.12.2019 встановлено, що ухвала Дарницького районного суду міста Києва № 2-1722 від 08.08.2008, якою затверджено мирову угоду між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 внесено до Єдиного реєстру судових рішень 29.03.2016, зареєстровано 29.03.2016 та оприлюднено лише 01.04.2016.

За умовами мирової угоди припинено право власності ОСОБА_6 на нежитлові приміщення розташовані за адресами: АДРЕСА_3 площею 210 кв.м.; АДРЕСА_4 площею 210 кв.м.; АДРЕСА_5 площею 166,5 кв.м.; парко місця в приміщенні паркінгу розташованому за адресом: АДРЕСА_2 : парко місце №5 літ. В площею 18,2 кв.м.; АДРЕСА_6 площею 18,2 кв.м.; АДРЕСА_6 площею 17,28 кв.м.; АДРЕСА_7 площею 17,28 кв.м.; АДРЕСА_8 площею 17,28 кв.м.; АДРЕСА_9 площею 17,28 кв.м.; АДРЕСА_10 площею 17,28 кв.м.; АДРЕСА_11 площею 17,28 кв.м.; АДРЕСА_12 площею 17,28 кв.м.; АДРЕСА_2 місце №191/1 площею 17,28 кв.м.; АДРЕСА_2 місце №191/2 площею 17,28 кв.м.; АДРЕСА_2 місце №230/1 площею 17,28 кв.м.; АДРЕСА_2 місце №230/2 площею 17,28 кв.м.; АДРЕСА_2 місце №254/1 площею 17,28 кв.м.; АДРЕСА_2 місце №254/2 площею 17,28 кв.м., які належали останньому на праві власності, що (прим. згідно ухвали суду) підтверджується актом прийому-передачі приміщень за Договором про участь у фонді фінансування будівництва укладеного між «Фінакнсовою компанією «ЖитлоІнвест», та право власності на вищевказані об`єкти нерухомості одночасно визнано за ОСОБА_7 .

Однак, у ході досудового розслідування не встановлено жодних документів, які б підтверджували факт укладання договорів про участь у фонді фінансування будівництва, актів прийому-передачі приміщень за договорами між КП «Фінансова компанія «Житло-Інвест» та ОСОБА_6 відносно вказаних нежитлових приміщень.

Досудовим розслідуванням встановлено, що КП «Фінансова компанія «Житло-Інвест» не укладало жодних договорів щодо залучення коштів в інвестування нежитлових приміщень, у тому числі приміщення паркінгу за вказаними об`єктами будівництва.

Постановою прокурора від 08.01.2020 вищезазначені об`єкти нерухомості, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вбачається, що підставою арешту майна слідчий суддя зазначив забезпечення збереження речових доказів вказавши, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Питання скасування арешту майна врегульовані ст. 174 КПК України, яка визначає, що арешт може бути скасовано, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Арештоване майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Метою ж даного арешту майна є збереження речових доказів, його завданням є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що прямо передбачено ст. 170 КПК України в якості правових підстав застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна. На даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Клопотання прокурора містить підстави і мету арешту, обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати, що, в свою чергу, свідчить про відповідність клопотання дізнавача вимогам ст. 171 КПК України.

Враховуючи викладене та з огляду на предмет доказування у кримінальному провадженні, в рамках якого накладався арешт, та беручи до уваги, що при арешті майна з метою забезпечення збереження речових доказів перевіряється лише доказове значення майна, на яке накладається арешт (ст. 98 КПК України), при цьому добросовісність набувача такого майна не є перешкодою для його арешту на цій підставі (ч. 10 ст. 170 КПК України), слідчий суддя дійшов висновку, що арешт на вищевказане майно було накладено обґрунтовано, оскільки існують достатні підстави вважати, що арештоване майно було об`єктом кримінально протиправних дій.

Враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а ризик, розпорядження вказаним майном, продовжує існувати, немає також підстав вважати, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтею 174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0006650, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2019 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1