Справа №385/523/24
Провадження №1-кс/385/74/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2024 року слідчий суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_4 ,

дізнавача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Гайворонського районного суду Кіровоградської області у місті Гайвороні Кіровоградської області скаргу ОСОБА_3 в інтересах якого діє захисник адвокат ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:

05.04.2024 року ОСОБА_3 в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Скарга мотивована тим, що 19.03.2024 року близько 21:00 год. в смт. Салькове, працівниками Гайворонського відділу поліції відносно ОСОБА_3 було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП за те, що на автомобілі, яким керував скаржник не був освітлений задній номерний знак та не підсвічувались задні габаритні вогні.

Під час ознайомлення із вказаною постановою ОСОБА_3 виявив, що її винесено відносно іншої особи, а саме: особи на ім`я ОСОБА_6 про що він повідомив працівникам поліції.

Після цього, працівниками поліції було винесено іншу постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП серії ЕНА №1698027 в якій були вказані вже вірні відомості про скаржника.

В цей же час, працівники полії викликали слідчо-оперативну групу в складі слідчої СВ ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 , яка по приїзду вилучила у скаржника посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 виданого 27.11.2008 року ДАІ ГУ УМВСУ м. Кіровограда за підозрою в отриманні скаржником підробленого посвідчення водія, оскільки вказане посвідчення водія не відображалось в електронному реєстрі МВС.

Вилучивши у ОСОБА_3 посвідчення водія, працівники поліції не видали йому ні тимчасового посвідчення водія ні будь-яких інших документів щодо вилучення у нього посвідчення водія, лише повідомили, що посвідчення вилучається для проведення експертизи в кримінальній справі.

28.03.2024 року в телефонному режимі, слідча ОСОБА_5 повідомила скаржнику, що експертиза не підтвердила підробку вилученого посвідчення водія. Також повідомила, що працівники поліції з ним зв`яжуться для повернення його водійського посвідчення.

02.04.2024 року, в телефонному режимі, працівниками Гайворонського відділу поліції ОСОБА_3 було запропоновано прибути до відділку поліції для розмови. Під час розмови з працівниками поліції йому було запропоновано обмовити себе, а саме: під час дачі пояснень слідчому вказати на те, що посвідчення водія він придбав через мережу Інтернет на що він не погодився та надав пояснення слідчому, як було насправді, а саме: що він отримав посвідчення водія офіційно в ДАІ ГУ УМВСУ м. Кіровограда після навчання та екзаменування 27.11.2008 року. При цьому посвідчення водія йому не повернули.

03.04.2024 року ОСОБА_3 звернувся до Гайворонського відділку поліції із заявою про повернення вилученого його посвідчення водія та надання копії протоколу який складався при його вилученні.

Проте станом на 05.04.2024 року відповіді на своє звернення не отримав, як не отримав посвідчення водія та копії відповідного протоколу.

Станом на 04.04.2024 року клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, ні слідчим СВ ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 ні прокурором Гайворонського відділу Голованівської окружної прокуратури до суду подано не було, та судом не розглядалось.

Викладене свідчить про те, що протягом двох тижнів з моменту вилучення майна питання із накладенням на нього арешту судом не вирішено, клопотання слідчого, прокурора протягом наступного робочого дня, а саме: 20.03.2024 року і в подальшому до суду не подані, а відтак таке майно мало би бути негайно повернуто ще починаючи з 21.03.2024 року слідчим або прокурором особі, в якої його було вилучено.

Наведене вище підтверджує бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у безпідставному неповерненні скаржнику тимчасово вилученого майна у вигляді посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 виданого 27.11.2008 року ДАІ ГУ УМВСУ м. Кіровограда, що позбавляє його можливості користуватись правом керування транспортним засобом.

Результати проведеного 19.03.2024 року вилучення майна були зафіксовані правоохоронцями на боді камери та в складеному протоколі, скоріш за все тимчасового вилучення майна. Однак в порушення вимог ч. 3 ст.168 КПК України копія протоколу ОСОБА_3 вручена не була, чим його позбавлено права на ознайомлення із протоколом та внесення до нього заяв і зауважень.

Про те, що у скаржника майно тимчасово вилучене, йому стало зрозуміло 28.03.2024 року після спілкування зі слідчою СВ Гайворонського ВП ОСОБА_5 , яка повідомила, що експертиза не підтвердила підробку документу.

Просить слідчого суддю поновити строк звернення до суду із даною скаргою враховуючи наведені в ній обставини; визнати протиправною бездіяльність слідчого СВ ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 щодо неповернення ОСОБА_3 тимчасово вилученого майна - посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 виданого 27.11.2008 року ДА1 ГУ УМВСУ м. Кіровограда; зобов`язати слідчого СВ ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 або будь-якого іншого слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні негайно повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або його представнику вилучене 19.03.2024 року в смт. Завалля, Голованівського району, Кіровоградської області майно а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 виданого 27.11.2008 року ДАІ ГУ УМВСУ м. Кіровограда.

Скаржник та представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.

Дізнавач у судовому засіданні пояснила, що посвідчення водія ОСОБА_3 надав працівникам поліції добровільно та воно було вилучено під час огляду місця події 19.03.2024 року. На даний час посвідчення водія визнано речовим доказом. Просила відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення скаржника та представника скаржника, дізнавача, вивчивши матеріали скарги з додатками, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 статті 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 113 КПК України, процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

ОСОБА_3 звернувся до ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області із заявою про негайне повернення тимчасового вилученого документа 03.04.2024. До суду зі скаргою на бездіяльність працівників поліції він звернувся 05.04.2024 року. Таким чином строк на звернення до слідчого судді зі скаргою ним не пропущено.

Положеннями частини першої статті 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною 5 та 7 статті 237 КПК України передбачено, що при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено припинення тимчасового вилучення майна. Зокрема, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Частиною 5 статті 171 КПК України встановлено строки подання клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна, яке повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий (дізнавач) зобов`язаний довести необхідність та наявність підстав для продовження утримання тимчасово вилученого майна, актуальність цього питання, оскільки кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Оскільки дізнавач не спростувала доводи скаржника, не надала документального підтвердження правомірності утримання майна, вилученого у ОСОБА_3 , при цьому на вилучене майно у встановлені строки не було накладено арешт, в зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку, що існують підстави для задоволення скарги та повернення тимчасово вилученого майна власнику (володільцю).

У зв`язку з наведеним, скарга ОСОБА_3 в інтересах якого діє захисник адвокат ОСОБА_4 , підлягає задоволенню, оскільки існують підстави відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України для зобов`язання дізнавача, який здійснює досудове розслідування повернути тимчасово вилучене майно.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду із даною скаргою.

Зобов`язати старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 або будь-якого іншого дізнавача групи дізнавачів у кримінальному провадженні №0000036 від 20.03.2024 року повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 19.03.2024 року в смт. Завалля, Голованівського району, Кіровоградської області майно, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 виданого 10.10.2008 року ДАІ ГУ УМВСУ м. Кіровограда.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7