Єдиний унікальний номер 389/1558/24 провадження №1-кс/389/561/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року місто Знам`янка

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням у якому просить, з метою попередження приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, відчуження, шляхом заборони користуватися та розпоряджатися, накласти арешт на тимчасово вилучене 08.07.2024 під час проведення обшуку території домоволодіння з прилеглими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон «Samsung» IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картками мобільних операторів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 та грошові кошти в сумі 1800 грн, а саме 5 купюр номіналом по 100 грн (АБ5132087, ЗБ3116127, ВЄ0060827, ЗБ3363896, УЧ8204332), 4 купюри номіналом 200 грн (ВЗ3871382, ЕИ1794208, ВД9283789, ГЖ9087897), 1 купюру номіналом 500 грн (ХР0608129), здобуті внаслідок злочинної діяльності ОСОБА_4 .

Клопотання обгрунтовано наступним. На підставі рапорту начальника СД ВП №1 (м.Знам`янка) КРУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 , відповідно до якого, під час розслідування кримінального провадження №0000075 від 22.04.2024, за ч.1 ст.309 КК України, за фактом зберігання ОСОБА_6 особливо небезпечної психотропної речовини PVP, було встановлено, що особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яку незаконно зберігав ОСОБА_6 , останній придбав в смт.Знам`янка-Друга Кропивницького району Кіровоградської області у чоловіка на ім`я ОСОБА_7 , до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0000415 від 01.05.2024, було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

На підставі наданих свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показань, під час оперативно розшукових заходів, було встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає по АДРЕСА_1 , здійснює збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP.

08.07.2024 під час проведення обшуку території домоволодіння з прилеглими спорудами за адресою АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено, належні ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1800 грн, а саме 5 купюр номіналом по 100 грн (АБ5132087, ЗБ3116127, ЕЄ0060827, ЗБ3363896, УЧ8204332), 4 купюри номіналом 200 грн (ВЗ3871382, ЕИ1794208, ВД9283789, ГЖ9087897), 1 купюру номіналом 500 грн (ХР0608129), мобільний телефон «Samsung» IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 з сім картками мобільних операторів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , а 09.07.2024 постановою слідчого вказані речі визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000415 від 01.05.2024, за ч.2 ст.307 КК України.

При цьому вилучені грошові кошти, а саме купюри номіналом по 100 грн ЗБ3116127 та ЗБ3363896 були використані 08.08.2024 під час проведення працівниками поліції оперативної закупівлі психотропних речовин у ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , в порядку ст.208 КПК України, затриманий 08.07.2024 о 20:30 годині за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Вилучені мобільний телефон з сім-картками та грошові кошти мають суттєве значення для досудового розслідування, потрібні для проведення судових експертиз з метою підтвердження злочинної діяльності ОСОБА_4 , тож, з метою попередження приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, відчуження тимчасово вилученого майна є необхідність у забороні користування та розпорядження даним майном, зважаючи на те, що вилучене має суттєве значення для досудового розслідування, на ньому може зберігатися інформація про вчиненні кримінальні правопорушення, яку у подальшому можливо буде використати як доказ під час судового розгляду провадження, тож слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_3 до суду не з`явився, надав письмову заяву з проханням розглянути клопотання за її відсутності. Власник тимчасово вилученого майна до суду не з`явились.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч.5 ст.171 КПК клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене.

Відповідно до з ч.1 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Частиною 2 статті 131 КПК України передбачено такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно з ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. При цьому з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися у наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Окрім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати,що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду, що передбачено ч.2 ст.168 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна враховується правова підстава для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

У провадженні слідчих СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, у тому числі ОСОБА_3 , на підставі матеріалів правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення кримінальних правопорушень та самостійного виявлення слідчим, дізнавачем (уповноваженою особою іншого підрозділу) кримінального правопорушення, у тому числі під час досудового розслідування, перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000415 від 01.05.2024, за ч.2 ст.307 КК України.

Переконавшись у наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення, а саме: рапорт начальника СД ВП №1 (м.Знам`янка) КРУП ГУНП в Кіровоградській області від 30.04.2024; рапорт о/у СКП ВП №1 (м.Знам`янка) від 07.05.2024 на виконання доручення про проведення слідчих дій в порядку ст.40 КПК України; протоколим допитів допитаних у якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.05.2024; висновок експерта № СЕ-19/112-24/5640-НЗПРАП від 30.04.2024; постанову слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду від 20.06.2024; протокол обшуку від 08.07.2024; протокол огляду грошових купюр від 08.07.2024; протокол огляду покупця та вручення грошей від 08.07.2024; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.07.2024; постанову слідчого від 09.07.2024 про приєднання до кримінального провадження речових доказів та передачу їх на зберігання, вважаючи доведеним, що наявні достатні підстави вважати, що майно на накладення арешту на яке ставиться питання, пристосовані та використані як засоби вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, враховуючи, що незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на майно, вказане у клопотанні, вважаючи, що воно відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, може бути використане як доказ, необхідне для проведення слідчих дій, зокрема проведення судових експертиз у вказаному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.98, 131, 170-175, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

У межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000415 від 01.05.2024, за ч.2 ст.307 КК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження тимчасово вилученого майна, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, накласти арешт на тимчасово вилучене 08.07.2024 під час проведення обшуку території домоволодіння з прилеглими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: мобільний телефон «Samsung» IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картками мобільних операторів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , та грошові кошти в сумі 1800 грн, а саме 5 купюр номіналом по 100 грн (АБ5132087, ЗБ3116127, ВЄ0060827, ЗБ3363896, УЧ8204332), 4 купюри номіналом 200 грн (ВЗ3871382, ЕИ1794208, ВД9283789, ГЖ9087897), 1 купюру номіналом 500 грн (ХР0608129).

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Згідно з положеннями ч.1 ст.174 КПК, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1