Справа № 750/8633/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/280/24
Категорія - санкція Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора та представника малолітнього потерпілого адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 червня 2024 року,

У С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою клопотання слідчого щодо застосування стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишено без задоволення.

Застосовано відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, не працюючого, одружений, має на утриманні сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонено ОСОБА_9 залишати місце свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 та області цілодобово та покладено на нього обов`язки: не відлучатись з місця мешкання без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого мешкання; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду.

Строк дії ухвали встановлено до 19 серпня 2024 року.

Старший слідчий СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, посилаючись на те, що він усвідомлюючи тяжкість і невідворотність покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з урахуванням насильницьких дій сексуального характеру підозрюваного, він може незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недоцільним.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого та застосовуючи щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що в судовому засіданні доведено обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, відповідно до мотивування, викладеного в клопотанні, але разом з тим, прокурором в судовому засіданні не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України та не доведено, що існує такий ризик, як вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки жодних доказів такого прокурором не надано, а також ризик можливості підозрюваного впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, з метою зміни останніми своїх показів.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді, задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з подальшим утримання в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» та не визначати розмір застави відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України.

Вказує, що слідчий суддя не врахував наявні обставини кримінального провадження, не об`єктивно оцінив дані про особу підозрюваного ОСОБА_9 та необґрунтовано прийняв рішення про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувавши домашній арешт. Зазначає, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, яке є тяжким злочином, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, та з урахуванням особи підозрюваного, який ніде офіційно не працює, зловживає спиртними напоями, має недостатньо міцні соціальні зв`язки, тому є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, стверджує про наявність ризику впливу підозрюваного на малолітнього потерпілого та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , оскільки йому достеменно відомо місце проживання як потерпілого, так і його родичів, тому, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно з ними контактувати та впливати на них. Також, зазначає, що підозрюваний ніде офіційно не працює, джерела його доходів невідомі, зловживає спиртними напоями, що може свідчити про його антисоціальну поведінку та схильність до вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, просить прийняти до уваги заяву батька малолітнього потерпілого, ОСОБА_15 , у якій він просить ОСОБА_9 взяти під варту, оскільки після вчинення злочину щодо його сина, підозрюваний висловлював йому погрози, та на даний час його малолітній син має психологічну травму, відчуття страху вийти на вулицю.

Також подала апеляційну скаргу представник малолітнього потерпілого ОСОБА_16 адвокат ОСОБА_7 , в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказує, що слідчий суддя безпідставно застосував до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, незважаючи на достатність доказів про існування ризиків: підозрюваний ОСОБА_9 , перебуваючи не під вартою зможе впливати на малолітнього потерпілого та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у цьому кримінальному провадженні; погрози малолітньому потерпілому ОСОБА_16 підозрюваний висловлював відразу після скоєння злочину, а на даний час зможе втілити свої погрози реально; свідки у кримінальному провадженні є знайомими підозрюваного і сам факт того, що суд висловив довіру підозрюваному не застосував до нього тримання під вартою може викликати у них побоювання, що якщо вони не змінять покази, то буде реальна загроза їх здоров`ю. крім того, зазначає, що слідчий суддя не врахував, що підозрюваний ніде не працює, не має доходів для існування, сталих соціальних зв`язків, що свідчить про те, що особа веде антисоціальний спосіб життя, а сам по собі факт, що на утриманні у підозрюваного двоє малолітніх дітей, не може бути підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не доведено, що саме він їх утримує. Не враховано також і те, що ОСОБА_9 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, а з урахуванням джерел для існування та способу життя підозрюваного, є всі підстави вважати, що він, розуміючи невідворотність покарання, може переховуватись від слідства.

Не погодившись з апеляційною скаргою прокурора, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного подав заперечення, в яких просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, мотивуючи відсутністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, представника малолітнього потерпілого, які підтримали апеляційні скарги, підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника, котрі вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону слідчий суддя не дотримався.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді вказаним вимогам закону не відповідає.

Слідчий суддя не вмотивував належним чином свої висновки про відсутність підстав для застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всупереч вимогам ст.ст. 94, 178 КПК України, не оцінив обставини, на які послався слідчий у клопотанні, та додані до клопотання документи у їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказані порушення кримінального процесуального закону є істотними, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, що не суперечить вимогам п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.

При розгляді клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів виходить з наступного.

Чернігівським РУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2024 за № 0001947, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

20.06.2024 ОСОБА_9 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, на підставі ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується даними, що містяться в матеріалах провадження.

Тобто, слідчим суддею правильно встановлено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення.

Мотивуючи свої висновки про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що вказаний запобіжний захід та покладені на підозрюваного обов`язки зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та зможуть запобігти ризикам, заявленим стороною обвинувачення.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками слідчого судді щодо застосованого відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, виходячи з наступного.

Так, обираючи ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя належним чином не врахував ризиків, які були встановлені в ході судового розгляду та виправдовують застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що у випадку незастосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, підозрюваний матиме можливість переховуватися від органів досудового слідства та суду, та незаконно впливати на малолітнього потерпілого та свідків, оскільки з доданої до апеляційної скарги прокурора заяви ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , після вчинення злочину щодо його малолітнього сина, погрожував останньому, і у сина на даний час психологічна травма та відчуття страху, а підозрюваний, перебуваючи на волі, матиме змогу впливати на нього, в тому числі і шляхом фізичного насильства, з метою пом`якшення свого процесуального становища та уникнення кримінальної відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що для запобігання вказаним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою буде недостатнім.

Слідчий суддя, приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, належним чином не врахував вищевказане, норми національного законодавства та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не оцінив ступінь порушення цінностей у кримінальному провадженні, не співставив існуючі ризики, характер кримінального правопорушення, його тяжкість, з реальною можливістю забезпечити запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту впевненість у тому, що ОСОБА_9 не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, вимоги апеляційних скарг прокурора та представника потерпілого про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255 255-3 КК України.

На думку апеляційного суду, виходячи зі змісту оголошеної ОСОБА_9 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, обумовлено необхідністю застосування обмежень, які передбачені нормою п. 1 ч. 4 ст. 183 КК України щодо права суду не визначати розміру застави.

Таким чином, апеляційний суд, враховуючи викладені обставини, а саме той факт, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено із застосуванням насильства, та беручи до уваги наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, поведінку ОСОБА_9 , а також керуючись вищенаведеними нормами закону вважає, що відсутні підстави для визначення ОСОБА_9 застави.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ч. 3 ст. 407, ст.ст. 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора та представника малолітнього потерпілого адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 червня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 та обрано відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001947 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 червня 2024 року щодо ОСОБА_9 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на строк 60 днів, без визначення розміру застави, з подальшим його утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою ОСОБА_9 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4