ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/198/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 червня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою відмовлено. Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 задоволено. Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши ОСОБА_7 , негайно під варту із зали суду. Визначивши ОСОБА_7 розмір застави у сумі 242240 грн. із покладенням на нього процесуальних обов`язків строком до 00 год. 00 хв. 28 липня 2024 року.

Задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя виходив з того, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого підтверджують необхідність обмеження права підозрюваного ОСОБА_7 на свободу. За встановлених в судовому засіданні обставин слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, і що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить на даному етапі досудового розслідування належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 червня 2024 року скасувати та ухвалити нову ухвалою, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого або обрати запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт по зареєстрованому місці проживання з можливістю працювати на роботі. Також просить зменшити розмір застави до мінімального, а саме до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Свої вимоги мотивує тим, що слідчим будь-яких доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, щодо можливості підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення не надано.

Також зазначає, що ОСОБА_7 не має на меті ухилятися від органів досудового розслідування, а навпаки, в цілому в межах своїх можливостей бажає сприяти у встановлені об`єктивної істини у даному кримінальному проваджені, а тому обрання, щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є занадто суворим.

Також вважає, що до обраного запобіжного заходу не долучено доказів обгрунтованої підозри в тому, що ОСОБА_7 вчинив дане кримінальне правопорушення і відсутні докази його причетності.

Адвокат вказує на те, що долучені до клопотання докази про обрання запобіжного заходу не вказують на причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому правопорушення, а вказують на цивільно-правові відносини між підозрюваним та потерпілими по даній справі.

Також зазначає, що докази долучені до даного клопотання такі як, покази потерпілих, копії боргових розписок, покази свідків, вказують на існування зв`язку між підозрюваним ОСОБА_7 та потерпілими, але жодним чином не вказує, що підозрюваний вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч.ч.2,3,4 ст. 190 КК України. Крім того, підозрюваному ОСОБА_7 було відомо, щодо порушення кримінального провадження з 2022 року, однак жодним чином він не перешкоджав розслідування вище вказаних злочинів, не переховався від органів досудового розслідування чи суду, що вказують на те, що він активно сприяє у розкритті інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Захисник вважає, що розмір визначеного судом застави для ОСОБА_7 є занадто високим, і у нього відсутня будь-яка нерухомість чи інші дорогоцінні речі, які б можна було б продати, щоб оплатити присуджений судом розмір застави. А також, відсутні у клопотанні мотиви того, чому саме даний розмір застави може запобігти покриттю зазначених ризиків та забезпечить належну поведінку ОСОБА_7 та виконанню ним процесуальних рішень.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи підозрюваного та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що задовольняючи клопотання старшого слідчого про застосування цього запобіжного заходу слідчий суддя, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, передбачених ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, мотивувавши своє рішення наявністю зазначених в клопотанні ризиків, обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, та прийшов до обґрунтованого висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000079 ОСОБА_7 30 травня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3,4 ст.190 КК України, а саме шахрайство вчинено повторно в особливо великих розмірах.

Згідно матеріалів провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні вказаних злочинів за таких обставин:

"у березні 2019 року у ОСОБА_7 , виник протиправний злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, під приводом одержання їх в борг від ОСОБА_10 , який відомий йому впродовж тривалого періоду часу та з яким ОСОБА_7 перебував у дружніх відносинах.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, направлений на заволодіння майном відомого йому ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , 04.03.2019, перебуваючи на прилеглій території до будинку АДРЕСА_1 , шляхом обману та зловживання довірою останнього, переконав ОСОБА_10 надати йому грошові кошти для оплати митних зборів за вантажний автомобіль, які зобов`язувався повернути до кінця поточного року, а саме до кінця 2019 року, однак реального наміру повертати ОСОБА_10 отримані кошти не мав.

В свою чергу, ОСОБА_10 , не усвідомлюючи оманливих дій ОСОБА_7 та довіряючи йому, передав останньому грошові кошти на загальну суму 6000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 04.03.2019 складало 161 173 гривень 46 копійок.

Отримавши від ОСОБА_10 грошові кошти на згадану суму, ОСОБА_7 , не маючи наміру їх повертати, фактично заволодів згаданими коштами, після чого використав їх на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в липні 2019 року ОСОБА_7 продовжив вчиняти протиправні дії спрямовані на подальше заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 шляхом обману та зловживання довірою останнього.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , 15.07.2019 перебуваючи на прилеглій території до будинку АДРЕСА_1 , шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_10 , не повернувши попередньо отримані від нього грошові кошти, переконав останнього надати йому ще одну суму грошових коштів для нарощення обсягів продажу транспортних засобів, які зобов`язувався повернути до 31.12.2019, однак реального наміру повертати отримані кошти не мав.

В свою чергу, ОСОБА_10 продовжуючи довіряти ОСОБА_7 та не усвідомлюючи вчинюваних ним оманливих дій та довіряючи йому, передав останньому грошові кошти на загальну суму 2 500 ЄВРО, що згідно курсу НБУ станом на 15.07.2019 складало 72 470 гривень 96 копійок та 500 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 15.07.2019 складало 12 880 гривень 29 копійок.

Отримавши від ОСОБА_10 грошові кошти на згадану суму, ОСОБА_7 , не маючи наміру їх повертати, фактично заволодів згаданими коштами, після чого використав їх на власний розсуд.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що фінансових можливостей повернути раніше отримані грошові кошти у нього не має, недобросовісно використовуючи довіру ОСОБА_10 , 10.09.2019 перебуваючи на території Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя, що по АДРЕСА_2 , в черговий раз зустрівся із ОСОБА_10 .

Під час вказаної зустрічі, ОСОБА_7 в черговий раз, ввівши в оману ОСОБА_10 та користуючись його довірою, переконав останнього передати йому грошові кошти, які зобов`язувався повернути до кінця поточного року, а саме до кінця 2019 року, однак реального наміру повертати отримані кошти не мав.

В свою чергу, ОСОБА_10 продовжуючи довіряти ОСОБА_7 та не усвідомлюючи вчинюваних ним оманливих дій, передав останньому грошові кошти на загальну суму 3 000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 10.09.2019 складало 75 079 гривень 70 копійок.

Таким чином, в період часу із 04.03.2019 по 10.09.2019 ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що фінансових можливостей повернути отримані від ОСОБА_10 грошові кошти у нього не має, недобросовісно використовуючи довіру ОСОБА_10 та обманюючи його, заволодів грошовими коштами останнього, без наміру їх повернення та усвідомлюючи протиправність своїх дій, в подальшому переховувався та уникав зустрічі із ОСОБА_10 .

Такими діями ОСОБА_7 заволодів належними ОСОБА_10 грошовими коштами на загальну суму 321 604, 41 грн., що на момент вчинення кримінального правопорушення в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Окрім того, у квітні 2019 року у ОСОБА_7 , виник протиправний злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, під приводом одержання їх в борг від ОСОБА_11 , який відомий йому впродовж тривалого періоду часу та з яким ОСОБА_7 перебував у дружніх відносинах.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, направлений на заволодіння майном відомого йому ОСОБА_11 , у якого неодноразово позичав грошові кошти та щоразу їх повертав, ОСОБА_7 , 16.04.2019, перебуваючи на території котеджного містечка «Кленовий Гай», що по вул. Микулинецька у м. Тернопіль, шляхом обману та зловживання довірою останнього, переконав ОСОБА_11 надати йому грошові кошти для власних потреб, які зобов`язувався повернути до 16.05.2019, однак реального наміру повертати ОСОБА_11 отримані кошти не мав.

В свою чергу, ОСОБА_11 , не усвідомлюючи оманливих дій ОСОБА_7 та довіряючи йому, передав останньому грошові кошти на загальну суму 6900 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 16.04.2019 складало 184 990 гривень 40 копійок.

Отримавши від ОСОБА_11 грошові кошти на згадану суму, ОСОБА_7 , не маючи наміру їх повертати, фактично заволодів згаданими коштами, після чого використав їх на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в грудні 2019 року ОСОБА_7 продовжив вчиняти протиправні дії спрямовані на подальше заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 шляхом обману та зловживання довірою останнього.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , 09.12.2019 перебуваючи на території АЗС «Маркет», що по вул. Микулинецька у м. Тернопіль, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_11 , не повернувши попередньо отримані від нього грошові кошти, переконав останнього надати йому ще одну суму грошових коштів для особистих потреб, які зобов`язувався повернути до 01.07.2020, однак реального наміру повертати отримані кошти не мав.

В свою чергу, ОСОБА_11 продовжуючи довіряти ОСОБА_7 та не усвідомлюючи вчинюваних ним оманливих дій та довіряючи йому, передав останньому грошові кошти на загальну суму 56200 ЄВРО, що згідно курсу НБУ станом на 09.12.2019 складало 1479199 гривень 79 копійок.

Отримавши від ОСОБА_11 грошові кошти на згадану суму, ОСОБА_7 , не маючи наміру їх повертати, фактично заволодів згаданими коштами, після чого використав їх на власний розсуд.

Надалі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу по заволодінню грошовими коштами шляхом введення в оману та зловживання довірою ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , діючи умисну не повернувши попередньо отримані кошти та без наміру їх повертати, 10.12.2019 перебуваючи на території СТО «4 на АДРЕСА_3 , зустрівся із ОСОБА_12 .

Під час вказаної зустрічі, ОСОБА_7 в черговий раз, ввівши в оману ОСОБА_11 та користуючись його довірою, переконав останнього передати йому грошові кошти для особистих потреб, які зобов`язувався повернути до 01.03.2020, однак реального наміру повертати отримані кошти не мав.

В свою чергу, ОСОБА_11 продовжуючи довіряти ОСОБА_7 та не усвідомлюючи вчинюваних ним оманливих дій, передав останньому грошові кошти на загальну суму 9 100 ЄВРО, що згідно курсу НБУ станом на 10.12.2019 складало 238 738 гривень 73 копійки.

Отримавши від ОСОБА_11 грошові кошти на згадану суму, ОСОБА_7 , не маючи наміру їх повертати, фактично заволодів згаданими коштами, після чого використав їх на власний розсуд.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що фінансових можливостей повернути раніше отримані грошові кошти у нього не має, недобросовісно використовуючи довіру ОСОБА_11 , 15.04.2020 перебуваючи на території Котеджного містечка «Кленовий Гай», що по вул. Микулинецька у м. Тернопіль, а саме поблизу магазину «Смаколик», в черговий раз зустрівся із ОСОБА_11 .

Під час вказаної зустрічі, ОСОБА_7 в черговий раз, ввівши в оману ОСОБА_11 та користуючись його довірою, переконав останнього передати йому грошові кошти для особистих потреб, які зобов`язувався повернути до 15.05.2020, однак реального наміру повертати отримані кошти не мав.

В свою чергу, ОСОБА_11 продовжуючи довіряти ОСОБА_7 та не усвідомлюючи вчинюваних ним оманливих дій, передав останньому грошові кошти на загальну суму 10 800 ЄВРО, що згідно курсу НБУ станом на 15.04.2020 складало 320 847 гривень 48 копійок.

Таким чином, в період часу із 16.04.2019 по 15.04.2020 ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що фінансових можливостей повернути отримані від ОСОБА_11 грошові кошти у нього не має, недобросовісно використовуючи довіру ОСОБА_11 та обманюючи його, заволодів грошовими коштами останнього, без наміру їх повернення та усвідомлюючи протиправність своїх дій, в подальшому переховувався та уникав зустрічі із ОСОБА_11 .

Таким чином ОСОБА_7 заволодів належними ОСОБА_11 грошовими коштами на загальну суму 2223776,41 грн., що на момент вчинення кримінального правопорушення в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Окрім того, у листопаді 2019 року у ОСОБА_7 , виник протиправний злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, під приводом одержання їх в борг від ОСОБА_13 , який відомий йому впродовж тривалого періоду часу та з яким ОСОБА_7 перебував у дружніх відносинах.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, направлений на заволодіння майном відомого йому ОСОБА_13 , у якого і раніше позичав грошові кошти та одразу їх повертав, ОСОБА_7 , 12.11.2019, перебуваючи на прилеглій території до будинку АДРЕСА_4 , шляхом обману та зловживання довірою останнього, переконав ОСОБА_13 надати йому грошові кошти для купівлі вантажного транспортного засобу, які зобов`язувався повернути за першою вимогою, однак реального наміру повертати ОСОБА_13 отримані кошти не мав.

В свою чергу, ОСОБА_13 , не усвідомлюючи оманливих дій ОСОБА_7 та довіряючи йому, передав останньому грошові кошти на загальну суму 15 000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 12.11.2019 складало 367 665 гривень 27 копійок.

Отримавши від ОСОБА_13 грошові кошти на згадану суму, ОСОБА_7 , не маючи наміру їх повертати, фактично заволодів згаданими коштами, після чого використав їх на власний розсуд.

В грудні 2019 року ОСОБА_7 продовжив вчиняти протиправні дії спрямовані на подальше заволодіння грошовими коштами ОСОБА_13 шляхом обману та зловживання довірою останнього.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , 17.12.2019 перебуваючи на прилеглій території до будинку АДРЕСА_4 , шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_13 , не повернувши попередньо отримані від нього грошові кошти, переконав останнього надати йому ще одну суму грошових коштів, які зобов`язувався повернути до 17.01.2020, однак реального наміру повертати отримані кошти не мав.

В свою чергу, ОСОБА_13 продовжуючи довіряти ОСОБА_7 та не усвідомлюючи вчинюваних ним оманливих дій та довіряючи йому, передав останньому грошові кошти на загальну суму 10 000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 17.12.2019 складало 234 903 гривень 76 копійок.

Отримавши від ОСОБА_13 грошові кошти на згадану суму, ОСОБА_7 , не маючи наміру їх повертати, фактично заволодів згаданими коштами, після чого використав їх на власний розсуд.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що фінансових можливостей повернути раніше отримані грошові кошти у нього не має, недобросовісно використовуючи довіру ОСОБА_13 , 27.02.2020 перебуваючи на прилеглій території до будинку АДРЕСА_4 , в черговий раз зустрівся із ОСОБА_13 .

Під час вказаної зустрічі, ОСОБА_7 в черговий раз, ввівши в оману ОСОБА_13 та користуючись його довірою, переконав останнього передати йому грошові кошти, які зобов`язувався повернути за першою вимогою, однак реального наміру повертати отримані кошти не мав.

В свою чергу, ОСОБА_13 продовжуючи довіряти ОСОБА_7 та не усвідомлюючи вчинюваних ним оманливих дій, передав останньому грошові кошти на загальну суму 15 000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 27.02.2020 складало 369 795 гривень.

Таким чином, в період часу із 12.11.2019 по 27.02.2020 ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що фінансових можливостей повернути отримані від ОСОБА_13 грошові кошти у нього не має, недобросовісно використовуючи довіру ОСОБА_13 та обманюючи його, заволодів грошовими коштами останнього, без наміру їх повернення та усвідомлюючи протиправність своїх дій, в подальшому переховувався та уникав зустрічі із ОСОБА_13 .

Такими діями ОСОБА_7 заволодів належними ОСОБА_13 грошовими коштами на загальну суму 972 304,03 грн., що на момент вчинення кримінального правопорушення в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Окрім цього, у січня 2020 року у ОСОБА_7 , винник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, повторно шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, направлений на заволодіння майном відомого йому ОСОБА_14 , у якого неодноразово позичав грошові кошти та щоразу їх повертав, ОСОБА_7 , 15.01.2020, перебуваючи в офісному приміщенні, яке знаходиться на ринку «Котломонтаж», що по АДРЕСА_5 , шляхом обману та зловживання довірою останнього, переконав ОСОБА_14 надати йому грошові кошти, які зобов`язувався повернути до 15.05.2020, однак реального наміру повертати ОСОБА_14 отримані кошти не мав.

В свою чергу, ОСОБА_14 , не усвідомлюючи оманливих дій ОСОБА_7 та довіряючи йому, передав останньому грошові кошти на загальну суму 19000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 15.01.2020 складало 456 488 гривень 30 копійок.

Отримавши від ОСОБА_14 грошові кошти на згадану суму, ОСОБА_7 , не маючи наміру їх повертати, фактично заволодів згаданими коштами, після чого використав їх на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що фінансових можливостей повернути отримані від ОСОБА_14 грошові кошти у нього не має, недобросовісно використовуючи довіру ОСОБА_14 та обманюючи його, заволодів грошовими коштами останнього, без наміру їх повернення та усвідомлюючи протиправність своїх дій, в подальшому переховувався та уникав зустрічі із ОСОБА_14 .

Своїми діями ОСОБА_7 заволодів належними ОСОБА_14 грошовими коштами на загальну суму 456 488, 30 грн, що на момент вчинення кримінального правопорушення в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Окрім того, у лютому 2020 року у ОСОБА_7 , винник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, повторно шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, направлений на заволодіння майном відомого йому ОСОБА_15 , у якого неодноразово позичав грошові кошти та щоразу їх повертав, ОСОБА_7 , 27.02.2020, перебуваючи на проспекті Степана Бандери у м. Тернопіль, шляхом обману та зловживання довірою останнього, переконав ОСОБА_15 , надати йому грошові кошти, які зобов`язувався повернути до 01.05.2020, однак реального наміру повертати ОСОБА_15 отримані кошти не мав.

В свою чергу, ОСОБА_15 , не усвідомлюючи оманливих дій ОСОБА_7 та довіряючи йому, передав останньому грошові кошти на загальну суму 5000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 27.02.2020 складало 123 245 гривень.

Отримавши від ОСОБА_15 грошові кошти на згадану суму, ОСОБА_7 , не маючи наміру їх повертати, фактично заволодів згаданими коштами, після чого використав їх на власний розсуд.

Надалі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу по заволодінню грошовими коштами шляхом введення в оману та зловживання довірою ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , діючи умисну не повернувши попередньо отримані кошти та без наміру їх повертати, 01.04.2020 перебуваючи на проспекті Степана Бандери у м. Тернопіль, зустрівся із ОСОБА_15 .

Під час вказаної зустрічі, ОСОБА_7 в черговий раз, ввівши в оману ОСОБА_15 та користуючись його довірою, переконав останнього передати йому грошові кошти для викупу двох транспортних засобів на які уже були покупці, які зобов`язувався повернути за першою вимогою, однак реального наміру повертати отримані кошти не мав.

В свою чергу, ОСОБА_15 продовжуючи довіряти ОСОБА_7 та не усвідомлюючи вчинюваних ним оманливих дій, передав останньому грошові кошти на загальну суму 10 000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 01.04.2020 складало 276 289 гривень.

Отримавши від ОСОБА_15 грошові кошти на згадану суму, ОСОБА_7 , не маючи наміру їх повертати, фактично заволодів згаданими коштами, після чого використав їх на власний розсуд.

Таким чином, в період часу із 27.02.2020 по 01.04.2020 ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що фінансових можливостей повернути отримані від ОСОБА_15 грошові кошти у нього не має, недобросовісно використовуючи довіру ОСОБА_15 та обманюючи його, заволодів грошовими коштами останнього, без наміру їх повернення та усвідомлюючи протиправність своїх дій, в подальшому переховувався та уникав зустрічі із ОСОБА_15 .

Своїми діями ОСОБА_7 заволодів належними ОСОБА_15 грошовими коштами на загальну суму 399 534 грн., що на момент вчинення кримінального правопорушення в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Окрім того, у січні 2020 року у ОСОБА_7 , винник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, повторно шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, направлений на заволодіння майном відомого йому ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , 15.01.2020, перебуваючи в офісному приміщенні, яке знаходиться на ринку «Котломонтаж», що по АДРЕСА_5 , шляхом обману та зловживання довірою останнього, переконав ОСОБА_16 надати йому грошові кошти, які зобов`язувався повернути до 15.05.2020, однак реального наміру повертати ОСОБА_16 отримані кошти не мав.

В свою чергу, ОСОБА_16 , не усвідомлюючи оманливих дій ОСОБА_7 та довіряючи йому, передав останньому грошові кошти на загальну суму 10000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 15.01.2020 складало 240 257 гривень.

Отримавши від ОСОБА_16 грошові кошти на згадану суму, ОСОБА_7 , не маючи наміру їх повертати, фактично заволодів згаданими коштами, після чого використав їх на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що фінансових можливостей повернути отримані від ОСОБА_16 грошові кошти у нього не має, недобросовісно використовуючи довіру ОСОБА_16 та обманюючи його, заволодів грошовими коштами останнього, без наміру їх повернення та усвідомлюючи протиправність своїх дій, в подальшому переховувався та уникав зустрічі із ОСОБА_16 .

Своїми протиправними діями ОСОБА_7 заволодів належними ОСОБА_16 грошовими коштами на загальну суму 240 257 грн, що на момент вчинення кримінального правопорушення в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Окрім цього, у травні 2022 року у ОСОБА_7 , виник повторний, протиправний злочинний умисел, направлений на заволодіння, шляхом обману грошових коштів, під приводом придбання за кордоном та доставки транспортного засобу.

Так, у травні 2022 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_17 виникли усні договірні відносини, відповідно до яких ОСОБА_7 мав придбати за кордоном та доставити для ОСОБА_17 автомобіль марки «Alfa Romeo 159», 2009 року випуску за кошти у сумі 3 650 доларів США, які мав надати йому потерпілий ОСОБА_17 .

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_17 , 06.05.2022, ОСОБА_7 , перебуваючи на території ТЦ «Епіцентр», що по АДРЕСА_6 , шляхом обману та зловживання довірою останнього, під вигаданим приводом придбання транспортного засобу за кордону та доставки його на територію України, заволодів грошовими коштами ОСОБА_17 , які були йому передані, як перший внесок у сумі еквівалентну 800 доларів США, що по курсу НБУ на 06.05.2022 складало 23 403, 92 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 , зловживаючи довірою, залишив місце вчинення злочину розпорядившись майном, здобутим шахрайським способом, на власний розсуд, чим ОСОБА_17 матеріальну шкоду на суму 23 403, 92 грн."

Усі наведені дії ОСОБА_7 орган досудового розслідування кваліфікував за ч. 2,3,4 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно у великих розмірах та в умовах воєнного стану (в редакції Закону України №2617-VIІІ від 22.11.2018).

Згідно оскарженої ухвали, слідчий суддя визнав установленим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3,4 ст.190 КК України, за вказаних у підозрі обставин.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри є правильними, оскільки вони підтверджуються зібраними на цей час досудовим розслідуванням доказами, а саме даними: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 25.07.2022; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_14 від 05.03.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 від 25.07.2022; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_16 від 06.03.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 08.08.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 20.12.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 від 08.08.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 20.12.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 21.07.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 20.12.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 08.08.2022; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 від 10.11.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 22.12.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 від 08.11.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 07.12.2022; протоколом огляду від 31.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 29.04.2024.

Отже, при вирішенні питання щодо вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що надані стороною обвинувачення докази в сукупності дають достатні підстави вважати, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а тому пред`явлена підозра є обґрунтованою.

Аналізуючи доводи сторони захисту про відсутність ризиків, визначених ст.177 КПК України, колегія суддів також приходить до переконання про необґрунтованість таких доводів.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді і звертає увагу на те, що в зазначеному кримінальному провадженні існує доведений стороною обвинувачення ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_7 може вдатись до спроб переховування від органу досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому усвідомлюючи міру покарання за вчинений ним злочин, він може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також апеляційний суд погоджується з висновком, що стороною обвинувачення доведено існування в зазначеному кримінальному провадженні ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки, ще не допитані в судовому засіданні свідки та потерпілі. Окрім цього, ОСОБА_7 відомі місця проживання потерпілих та свідків із матеріалів кримінального провадження, з якими він знайомий та може навмисно схиляти їх до зміни наданих раніше показань чи відмови від давання показань, що може негативно вплинути на стан досудового розслідування, судового розгляду та його результати.

Щодо існування ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України слідчий суддя правильно взяв до уваги, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків за місцем реєстрації проживання, де тривалий час був відсутній та ухилявся від контактів з потерпілими.

Також, з матеріалів провадження вбачається, що слідчий суддя врахував наявні відомості про особу підозрюваного та характеру інкримінованих правопорушень, яке пов`язане із шахрайством у великих розмірах, і визначив розмір застави у межах, встановлених ст.182 КПК України. Наведені в апеляційній скарзі захисника твердження про те, що встановлений у вказаних межах розмір застави є непомірним для підозрюваного нічим не підтверджені.

Доводи апеляційної скарги захисника про наявність у підозрюваного незадовільного стану здоров`я, що потребує лікування, також не є безумовною підставою для звільнення підозрюваного з під варти, оскільки відповідно до ст.ст. 7, 11 Закону України "Про попереднє ув`язнення" в місцях попереднього ув`язнення відповідно до законодавства про охорону здоров`я організовуються і проводяться медичний огляд осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою, їх медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична робота. Так, з наданої захисником під час апеляційного розгляду письмової інформації завідувача сектору філії державної установи "Центр охорони здоров`я ДКВС України" від 19 червня 2024 року вих.№625-ЧН-24 при прибутті в цю установу ОСОБА_7 було проведено первинний медичний огляд і встановлено наявність гіпертонічної хвороби ІІІст., 2Аст. Ризик КВР високий, гіпертензивне серце СНІст. Стан після ішемічного інсульту (2023року). За час перебування в установі підозрюваний був оглянутий відповідними лікарями з проведенням усіх необхідних лабораторних та інструментальних обстежень. За період перебування в установі невідкладних станів здоров`я, які би потребували проведення термінової госпіталізації, у ОСОБА_7 не було. На даний час стан здоров`я ОСОБА_7 відповідає наявним у нього хронічним захворюванням. У разі погіршення стану здоров`я ув`язненому ОСОБА_7 буде надана невідкладна медична допомога на базі Чортківської міської медичної частини №26 або територіальному закладі охорони здоров`я МОЗ України, а саме у КНП "Чортківська міська лікарня".

За вказаних обставин слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що застосування до підозрюваного тримання під вартою відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі підозрюваного, і на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для досягнення завдань кримінального провадження.

Доводи захисника про зменшення розміру застави є безпідставні, оскільки, суд першої інстанції визначив розмір застави у межах, встановлених кримінальним процесуальним законом, врахувавши вагомість наявних доказів щодо вчинення інкримінованих злочинів, їх кількість і характер, особливо великий розмір завданої ними шкоди, а також наявні відомості про особу обвинуваченого, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, яка зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків. Наведені в апеляційній скарзі захисника твердження про те, що встановлений у вказаних межах розмір застави є непомірним для підозрюваного нічим не підтверджені.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що викладені в апеляційній скарзі захисника доводи про незаконність ухвали відносно ОСОБА_7 є необґрунтованими, а тому підстави для скасування ухвали слідчого відсутні.

Керуючись ст.ст.404,407,422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 червня 2024 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді