Справа № 183/1665/24
№ 1-кп/183/1329/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000061 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кругленьке, Новокузнецького р-ну, Кемеровської обл., Росія, громадянин України, який має базову середню освіту, офіційно не працює, не одружений, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимий,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_6 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено військовий стан на всій території України, а в подальшому Указом Президента України від 06.11.2023 №734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб (тобто до 14 лютого 2024 року).

26.01.2024 приблизно о 00 год. 00 хв. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 проходив повз територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де у нього раптово виник умисел на крадіжку чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище.

Так, 26.01.2024 приблизно о 00 год. 00 хв. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 через неогороджену парканом ділянку, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предмета пошкодив кріплення для навісного замка, таким чином відчинивши вхідні двері підсобного приміщення та проник у середину вказаного сховища у якому ОСОБА_4 зберігала належне їй майно.

Перебуваючи у зазначеному місці та в зазначений час, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, діючи в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення. розуміючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними дав оточуючих, взяв майно, що належить потерпілій ОСОБА_4 , а саме: велосипед зеленого кольору моделі «SMART AIST 24 1.1» вартістю 4800,00 грн., електрокосу «BOSCH» моделі «AFS 23-37» зеленого кольору вартісно 3306,7 грн., ланцюгову пилу з електричним двигуном червоного кольору моделі «EINHELL GH-ЕС 1835» вартістю 2310,67 грн..

Після чого, ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку потерпілій ОСОБА_4 на загальну суму 10417,43 грн.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованих йому діянь та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 ..

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_5 та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України,враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, обвинувачений вчинив тяжкий злочини.

Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра, лікаря нарколога не перебуває, за місцем мешкання зарекомендувала себе негативно, раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимий.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із положень ст.ст.50,65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, кількість епізодів вчинених кримінальних правопорушень, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючої обставини, дані про особу обвинуваченого, думку сторони обвинувачення у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченій за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім цього, суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, вважає за можливе на підставі статті 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання у місцях позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У зв`язку з цим процесуальні витрати слід стягнути з обвинувачених на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили слід залишити раніше застосований - домашній арешт.

Арешт, накладений ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09.02.2024 р., слід скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. 1 та п. 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на корить держави витрати на проведення експертизи в сумі 3786,40 грн. (три тисячі сімсот вісімдесят шість грн. сорок коп.).

Арешт, накладений ухвалою від 09 лютого 2024 р. слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (справа № 175/1531/24), на велосипед зеленого кольору «SMART AIST» та електро косу «BOSH AFS 23-37» на якій мається номер НОМЕР_1 , які було вилучено 31.01.2024 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході проведеного огляду предметів за адресою: АДРЕСА_4 , які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - скасувати.

Речові докази: велосипед зеленого кольору «SMART AIST» та електро косу «BOSH AFS 23-37» на якій мається номер НОМЕР_1 повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити раніше застосований - домашній арешт. Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: не покидати місце свого проживання у період часу з 21.00 години до 06.00 години; прибувати до слідчого, прокурора і суду із встановленою періодичністю за викликом у зазначену дату; не відлучатися із населеного пункту в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1