Справа № 761/7763/24
Провадження № 1-кп/761/2863/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, кримінальне провадження № 120 231 001 000 052 53 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник та обвинувачений не заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою.

Суд заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Проаналізувавши доводи, наведені сторонами у судовому засіданні, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, конкретних обставин кримінального правопорушення, враховуючи, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є таким, що відноситься до тяжких злочинів, міри покарання у виді позбавлення волі, яка може бути призначена обвинуваченому у разі доведення його винуватості, та усвідомлення ним цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинити нове кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою судомвраховано дані про його особу, який не працює, без постійного місця проживання в м. Києві, обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання до восьми років позбавлення волі, що свідчить про високий ступінь ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні.

Висунення ОСОБА_4 обвинувачення у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, фактичні обставини, за яких йому інкримінується вчинення цього правопорушення та наслідки його вчинення, міра покарання, яка загрожує йому у разі визнання винуватим у скоєнні цього кримінального правопорушення, у сукупності з даними про особу обвинуваченого, який не має постійного місця проживання у м. Києві, офіційно не працює, відсутність у суду даних про сталі соціальні зв`язки останнього, свідчить про високий ступінь ймовірності втечі обвинуваченого у разі застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу.

Судом також береться до уваги, що згідно з практикою ЄСПЛ суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» ЄСПЛ визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, а у рішенні по справі «W проти Швейцарії» зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

При цьому судом береться до уваги, що свідки у кримінальному провадженні не були допитані в судовому засіданні, оскільки така стадія судового розгляду ще не настала, а тому існує висока ймовірність настання такого ризику.

А тому, на даний час, суд не вбачає підстав для застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки наявні обґрунтовані підстави щодо настання встановлених ризиків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_4 .

Об`єктивні дані, які б безперечно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_4 в умовах тримання під вартою - відсутні.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що ризики визначенні ст.177 КПК України на які посилався прокурор є дійсними і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого на більш м`який, а тому є доцільним продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого з визначенням розміру застави.

Враховуючи викладене, керуючись 177, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , строком до 29.08.2024 включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Застава вноситься обвинуваченим, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ р/р UA1012089. Призначення платежу: застава за (П.І.Б) згідно ухвали суду (назва суду) від (дата) по справі №, внесені (П.І.Б особи, що вносить заставу).

Документ, що підтверджує внесення застави, надається до суду, а також адміністрації СІЗО.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді застави.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у випадку внесення застави обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи;

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя, суд, вирішує питання про застосування іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 04.07.2024.

Суддя: