Справа № 201/3625/24
Провадження № 1-кс/201/1218/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях майор юстиції ОСОБА_3 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування № 0000349 від 08.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що Громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з мотивів непогодження з політикою чинної влади в Україні та підтримки входження тимчасово окупованих територій України до складу російської федерації, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України, невизнання рф поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані її території, виник умисел на співпрацю з представниками держави агресора .

Так, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 27.06.2022, ОСОБА_4 , перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Маріуполя Донецької області, знаючи про окупацію названого населеного пункту збройними силами російської федерації, діючи умисно, з порушенням вимог Конституції України та Законів України, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, підтримання рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора, співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією, з метою зайняття керівної посади в незаконному новоствореному органі влади, на виконання нормативних актів виданих представниками незаконних органів влади, добровільно надав згоду не встановленим представникам рф та підтримуваним ними представникам так званої «ДНР» на зайняття посади «начальника відділу експлуатації та ремонту житла адміністрації Іллічівського району міста Маріуполя», та 27.06.2022 наказом № 530 лс, призначений на вказану посаду, яка є посадою пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Маріуполь Донецької області, раніше не судимий, останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , обґрунтовано підозрюється у колабораційній діяльності, а саме добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

31.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено права власності на об`єкт нерухомого майна, які належать ОСОБА_4 , а саме:

- 1/1 домоволодіння, об`єкта житлової нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка площею 0.0537 га, кадастровий номер :03:003:0251.

Згідно відомостей ТСЦ МВС №1452 РСЦ ГСЦ МВС в Донецькій, Луганській областях, АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_4 належить на праві приватної власності:

- автомобіль ЗАЗ LANOS, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Слідчий надав суду заяву з проханням розглядати клопотання без його участі та задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до наступного.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, у зв`язку з тим, що існує реальна загроза зміни та приховування вказаного майна шляхом зміни його власника, з метою забезпечення арешту майна суд приходить до висновку що розгляд даного клопотання необхідно здійснити без участі власника цього майна підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та його захисників, представників.

Судом встановлено, що слідчим відділом 2 управління (з дислокації у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у провадженні № 0000349 від 08.02.2024 (виділено з кримінального провадження № 0001657 від 29.06.2022), за підозрою громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено права власності на об`єкт нерухомого майна, які належать ОСОБА_4 , а саме:

- 1/1 домоволодіння, об`єкта житлової нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка площею 0.0537 га, кадастровий номер :03:003:0251.

Згідно відомостей ТСЦ МВС №1452 РСЦ ГСЦ МВС в Донецькій, Луганській областях, АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_4 належить на праві приватної власності:

- автомобіль ЗАЗ LANOS, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 111-1 КК України, зазначене кримінальне правопорушення карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Приписами ч. 5 ст. 173 встановлено, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення в межах якого здійснюється досудове розслідування, а також те, що ч. 5 ст. 111-1 КК України за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку із чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Аналізуючи наведене вважаю, що надані слідчою матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- 1/1 домоволодіння, об`єкта житлової нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку площею 0.0537 га, кадастровий номер :03:003:0251;

- автомобіль ЗАЗ LANOS, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Строк оскарження ухвали протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1