Справа № 474/1038/23
Провадження № 1-кп/474/33/24
ВИРОК

Іменем України

09.07.24р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорки ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 17.06.2023р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новопавлівка Врадіївського району Миколаївської області, гр. України, раніше несудимої, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

25.05.2023р., близько 08 год., ОСОБА_4 перебувала на території ринку по АДРЕСА_3 , біля приміщення м`ясного корпусу. В цей час, поруч біля дерева породи Грецький горіх ОСОБА_4 помітила належний ОСОБА_6 велосипед марки Салют вишневого кольору з низькою рамою, який остання залишила без нагляду та у неї виник злочинний умисел, направлений на викрадення вказаного чужого майна.

З метою реалізації злочинного умислу направленого на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , щоб переконатися, що поруч не має власника велосипеду, запитала у присутніх поруч людей, які здійснювали торгівлю на ринку, кому належить вказаний велосипед. Зрозумівши, що ніхто з присутніх не знає власника велосипеду, з метою приховування своїх злочинних дій, тимчасово покинула місце, де зберігався велосипед належний ОСОБА_6 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного корисного умислу, спрямованого на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисних мотивів, в умовах воєнного стану, маючи ціль на незаконне збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що її дії є таємними, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, через короткий проміжок часу повернулася та шляхом вільного доступу, викрала з території ринку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , велосипед марки Салют вишневого кольору, який був у використанні, вартістю станом на травень 2023р. 1 470 грн.

Завершаючи виконання злочинного умислу, ОСОБА_4 залишила територію ринку разом з викраденим майном, яке привласнила на свою користь, таким чином розпорядилася ним за власним розсудом.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдала матеріального збитку потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 1 470 грн.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

26.06.2023р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею інкримінованого їй злочину, а 23.08.2023р. вручено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

04.06.2024р. між прокуроркою у кримінальному провадженні - начальницею Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, у присутності захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 , відповідно до вимог глави 35 КПК України, враховуючи, що від потерпілої ОСОБА_6 у порядку вимог абзацу п`ятого частини четвертої статті 469 КПК України отримано письмову згоду на укладення прокуроркою у кримінальному провадженні угоди про визнання винуватості, укладена угода про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні, згідно якої ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин зазначених в обвинувальному акті.

Сторони угоди не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій, укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні, відшкодувала завдані збитки і зобов`язується:

- під час судового провадження беззастережно визнати обвинувачення за обставин, викладених в обвинувальному акті;

- активно сприяти у проведенні кримінального провадження щодо неї.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ч. 4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та застосуванням ст. 75 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 враховуються обставини, які пом`якшують її покарання: щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Із запропонованим видом та мірою покарання згодні: обвинувачена ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 .

Сторони погоджуються, що під час ухвалення вироку на підставі цієї угоди:

- питання щодо долі речових доказів має бути вирішеним у відповідності до вимог ст. 100 КПК України;

- питання щодо процесуальних витрат має бути вирішеним у відповідності до вимог ст.ст. 122-126 КПК України.

Сторона захисту розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження цієї угоди для сторін є:

а) для прокурора, підозрюваного, обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 - 424 Кримінального процесуального кодексу України;

б) підозрюваного, обвинуваченого - його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, роз`яснено і є зрозумілими.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, подання клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів роз`яснено і є зрозумілими.

Обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання нею Закону і будь якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В судовому засіданні прокурорка ОСОБА_3 просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та пояснила, що їй цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до неї у разі затвердження угоди судом. При цьому обвинувачена повідомила про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити їй узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладання угоди про визнання винуватості та просив її затвердити.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України повідомлена про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомила.

Водночас в матеріалах справи також наявна письмова згода потерпілої ОСОБА_6 від 23.04.2024р. на укладення угоди про визнання винуватості між прокуроркою та обвинуваченою, а також заява від 04.06.2024р. про розгляд справи за її відсутності.

З огляду на вищевикладене та приписи ст. 325 КПК України, з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд визнав за можливе розглянути питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості без участі потерпілої.

Розглянув питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокуроркою ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , судом встановлено таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 468 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, або підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Угода про визнання винуватості відповідає приписам ст. 472 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами є покаранням, яке відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

З огляду на вищевикладене в сукупності, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 04.06.2024р. про визнання винуватості, укладеної між прокуроркою у кримінальному провадженні - начальницею Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання із звільненням обвинуваченої від подальшого відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків визначених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З огляду на те, що на стадіях досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався запобіжний захід, а також відсутність відповідних клопотань зі сторони обвинувачення, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили не застосовувати щодо обвинуваченої запобіжного заходу.

На підставі ст. 100 КПК України речовий доказ: велосипед марки Салют сріблястого кольору із фрагментами вишневої фарби на поверхні сидіння, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , підлягає залишенню останній як законній власниці.

Процесуальні витрати, що складаються з витрат, пов`язаних із залученням експерта ОСОБА_7 для проведення експертизи в сумі 260 грн. 00 коп. у відповідності до ст.ст. 118, 122, 124 КПК України підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченої ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 100, 124, 370-375, 394, 473, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04.06.2024р. укладену між прокуроркою у кримінальному провадженні - начальницею Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному 17.06.2023р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом встановленого судом іспитового строку - 1 (один) рік, не вчинить нових кримінальних правопорушень і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речовий доказ: велосипед марки Салют, сріблястого кольору із фрагментами вишневої фарби на поверхні сидіння, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , залишити останній як законній власниці.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта ОСОБА_7 для проведення експертизи в сумі 260 (двісті шістдесят) грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурорці. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя ОСОБА_1