КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/2097/24
Провадження № 1-кп/552/737/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 Київський районний суд м. Полтави у складi:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження № 0000186 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 259, ч. 1 ст. 436-2 КК України, -

встановив:

Кримінальне провадження пiдсудне Київському районному суду м. Полтави.

Пiдстав для його закриття, зупинення або повернення немає.

Обвинувальний акт складено вiдповiдно до вимог кримінального процесуального кодексу України.

За таких обставин дане провадження може бути призначене до судового розгляду.

У судовому засіданні прокурор подала клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. У своєму клопотанні прокурор зазначає, що обґрунтованість пред`явленого обвинувачення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні в ході досудового розслідування доказами. Вказує, що ризики, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу обвинуваченому, не змінилися, продовжують мати місце, застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти існуючим ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, вважають його необґрунтованим та безпідставним, а зазначені у ньому ризики надуманими, просили суд змінити запобіжний захід на більш м`які, не пов`язаний з триманням під вартою або зменшити суму застави.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, суд, під час підготовчого судового засідання за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому, відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого; наявність постійного місця роботи; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також інші обставини зазначені в законі.

Так обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 259, ч. 1 ст. 436-2 КК України, була врахована слідчим суддею при обранні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Звертаючись з клопотаннями про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор посилається на наявність ризиків передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, отже існує обґрунтований ризик того, що ОСОБА_4 , розуміючи невідворотність покарання за скоєний злочин, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від суду.

Також існує ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказаний ризик підтверджується тими обставинами, що інкримінований ОСОБА_4 злочин порушує нормальний ритм життя, вносить елементи дезорганізації у функціонування підприємств, установ та організацій, породжує неправдиві чутки, паніку серед населення, призводить до обмеження прав і свобод людей, заподіює істотну майнову шкоду.

Існують достатні підстави вважити, що у разі застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_4 зможе вчинити інші кримінальні правопорушення.

Зважаючи на введення воєнного стану в України, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах як то ухилення від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим значно збільшується.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування до них іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, та які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відпала, - не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що без застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливо. Тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує за інкриміновані кримінальні правопорушення. Тому, з огляду на відсутність сталих та постійних джерел доходів у обвинуваченого, те що він є інвалідом 2-ї групи, суд, згідно ч.5 ст. 182, ч.3 ст. 183 КПК України, вважає за можливе зменшити розмір застави до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на думку суду, достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Керуючись ст.ст. 176, 181, 182, 183, 314-316, КПК України,

ухвалив:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 259, ч. 1 ст. 436-2 КК України призначити до судового розгляду о 14 год. 30 хв. 23 квітня 2024 року.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 07 червня 2024 року включно.

Розмір застави визначити 40 розмірів мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі негайно повідомити про це суд та звільнити ОСОБА_4 .

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язок прибувати за викликом до суду у визначений час та без суду не виїжджати з місця постійного проживання.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим та його захисником до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів.

Головуючий ОСОБА_1