"26" квітня 2024 р. Справа № 363/2086/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року слідчий суддя Вишгородський районний суд Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Вишгороді клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження №0000467, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою, другою статті 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець села Глібівка Вишгородського району Київської області, має середню освіту, офіційно не працює, не одружений, осіб, які потребують його піклування на утриманні не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

26.04.2024 слідчим суддею отримано вказане клопотання, в обґрунтування якого зазначено, що відділенням розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується об`єднане кримінальне провадження №0000467 від 06.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою, другою статті 263 КК України.

Як зазначено у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи обізнаними із законними умовами поводження з вогнепальною зброєю, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров?я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вогнепальної зброї в результаті їх неконтрольованого обігу, в порушення вимог законодавства України, яким регулюється порядок поводження з вогнепальною зброєю і боєприпасами, у тому числі Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від №622 від 21.08.1998, вчинив придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу вогнепальної зброї, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений досудовим розслідувань час та у невстановленому місці, за невстановлених обставин, незаконно придбав з метою подальшого збуту нестандартну нарізну вогнепальну зброю обріз гвинтівки зразка 1891/30 рр (системи Мосіна), калібру 7,62х54R мм, який в подальшому незаконно переніс за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де його сховав, тим самим незаконно зберігав, з метою збуту, проте не пізніше 11:30 19.04.2024.

Разом з тим, ОСОБА_4 , діючи умисно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення злочинним шляхом, протягом часу вчинення ним незаконного зберігання вогнепальної зброї, проте не пізніше 11:30 19.04.2024, маючи прямий умисел на вчинення цих дій, а саме на незаконний збут вищевказаних обмежених у вільному обігу речей, згідно з чинним законодавством України, займався пошуком осіб, які мають потребу у придбанні вогнепальної зброї, під час яких познайомився з ОСОБА_7 та досяг з останнім попередньої домовленості про купівлю-продаж нестандартної нарізної вогнепальної зброї обрізу гвинтівки зразка 1891/30 рр (системи Мосіна), калібру 7,62х54R мм, за грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

19.04.2024 ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного та протиправного умислу направленого на збут вогнепальної зброї, а саме нестандартної нарізної вогнепальної зброї обрізу гвинтівки зразка 1891/30 рр (системи Мосіна), калібру 7,62х54R мм, при особистій зустрічі домовився з ОСОБА_7 про його збут за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, 19.04.2024, близько 11 год. (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання, що за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на збут, за грошові кошти в загальні сумі 2000 (дві тисячі) гривень, здійснив збут ОСОБА_7 , придатну для проведення пострілів нестандартну нарізну вогнепальну зброю обріз гвинтівки зразка 1891/30 рр (системи Мосіна), калібру 7,62х54R мм.

19.04.2024, у період часу з 11:31 о 12:15, у гр. ОСОБА_7 вилучено збуті йому, придатну для проведення пострілів нестандартну нарізну вогнепальну зброю обріз гвинтівки зразка 1891/30 рр (системи Мосіна), калібру 7,62х54R мм, яку він придбав у ОСОБА_4 , за грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 маючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу холодної зброї, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений досудовим розслідувань час та у невстановленому місці, за невстановлених обставин, незаконно придбав з метою подальшого збуту багнет загальною довжиною 500 мм, який в подальшому незаконно переніс за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де його сховав, тим самим незаконно зберігав, з метою збуту, проте не пізніше 11:30 19.04.2024.

Разом з тим, ОСОБА_4 , діючи умисно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення злочинним шляхом, протягом часу вчинення ним незаконного зберігання холодної зброї, проте не пізніше 11:30 19.04.2024, маючи прямий умисел на вчинення цих дій, а саме на незаконний збут вищевказаних обмежених у вільному обігу речей, згідно з чинним законодавством України, займався пошуком осіб, які мають потребу у придбанні холодної зброї, під час яких познайомився з ОСОБА_7 та досяг з останнім попередньої домовленості про купівлю-продаж багнету, за грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

19.04.2024 ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного та протиправного умислу направленого на збут холодної зброї, а саме багнету загальною довжиною 500 мм, при особистій зустрічі домовився з ОСОБА_7 про його збут за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, 19.04.2024, близько 11 год. (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання, що за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на збут, за грошові кошти в загальні сумі 2000 (дві тисячі) гривень, здійснив збут ОСОБА_7 , холодної зброї, а саме багнету.

19.04.2024, у період часу з 11:31 по 12:1515 у гр. ОСОБА_7 вилучено збуту йому, холодну зброю багнет, загальною довжиною 500 мм, яку він придбав у ОСОБА_4 , за грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

25.04.2024 старшим слідчим відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 . відповідно до статей 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частинами першою, другою

статті 263 КК України, яке з дотриманням вимог статті 278 КПК України, цього ж дня, тобто 25.04.2024, вручено ОСОБА_4 у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 .

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушеннях обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

рапортом старшого о/у ВКП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , про виявлення ним ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України;

протоколом огляду особи-передавача грошових коштів від 19.04.2024, відповідно до якого здійснено огляд особи-передавача грошових коштів, а саме ОСОБА_7 та останнім надано добровільну згоду на передачу грошових коштів (за купівлю зброї та/або бойових припасів, або вибухових речовин);

протоколом огляду та вручення грошових коштів від 19.04.2024, відповідно до якого ОСОБА_7 у присутності понятих, з метою документування фактів злочинної діяльності щодо збуту зброї та/або бойових припасів, або вибухових речовин, в межах проведення заходів, передбачених статтею 271 КПК України, вручено грошові кошти загальною сумою 2000 (дві тисячі) гривень;

протоколом огляду від 19.04.2024, відповідно до якого проведено огляд на відкритій ділянці місцевості, що розташована у АДРЕСА_2 , за участю ОСОБА_7 , який надав працівникам поліції придбані ним за раніше обумовлених домовленостей у ОСОБА_4 об`єкти, а саме металевий предмет, зовні схожий на гвинтівку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » без прикладу та металевий предмет, зовні схожий на штик-ніж (багнет);

висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 22.04.2024, відповідно до якого встановлено, що наданий на дослідження металевий предмет, зовні схожий на гвинтівку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », без прикладу, який ОСОБА_7 придбав у ОСОБА_4 , є нестандартною нарізною вогнепальною зброєю обрізом гвинтівки зразка 1891/30 рр (системи Мосіна), калібру 7,62х54R мм, який придатний для проведення пострілів;

висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 22.04.2024, відповідно до якого встановлено, що наданий на дослідження металевий предмет, зовні схожий на штик-ніж (багнет), який ОСОБА_7 придбав у ОСОБА_4 , є багнетом виготовленим заводським способом та відноситься до холодної зброї;

протоколом огляду особи-передавача грошових коштів від 24.04.2024, відповідно до якого здійснено огляд особи-передавача грошових коштів, а саме ОСОБА_7 та останнім надано добровільну згоду на передачу грошових коштів (за купівлю зброї та/або бойових припасів, або вибухових речовин);

протоколом огляду та вручення грошових коштів від 24.04.2024, відповідно до якого ОСОБА_7 у присутності понятих, з метою документування фактів злочинної діяльності щодо збуту зброї та/або бойових припасів, або вибухових речовин, в межах проведення заходів, передбачених ст. 271 КПК України, вручено грошові кошти загальною сумою 1000 (одна тисяча) гривень;

протоколом огляду від 24.04.2024, відповідно до якого проведено огляд на відкритій ділянці місцевості, що розташована у АДРЕСА_3 , за участю ОСОБА_7 , який надав працівникам поліції придбані ним за раніше обумовлених домовленостей у ОСОБА_4 об`єкти, а саме: пластичну речовину світло-коричневого кольору, загальною вагою приблизно 60 (шістдесят) грам та предмет, зовні схожий на мінний детонатор типу МД5М;

довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів, складеною працівниками ВЗВ №1 УВТС ГУ НП в Київській області, відповідно до якої спеціалістами зазначено, що вилучений предмет, зовні схожий на мінний детонатор типу МД5М відноситься до ІІ категорії та є небезпечним;

іншими довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 24.04.2024;

протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якого останній повідомив про обставини за яких останнім 19.04.2024 та 24.04.2024 у ОСОБА_4 було придбано вогнепальну та холодну зброю, а також пластичну речовину, зовні схожу на пластид з мінним детонатором до останнього;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (працює на посаді старшого інспектора ВЗВ АДРЕСА_4 ), який повідомив, що за його участі працівниками Вишгородського РУП ГУНП в Київській області проводився огляд на відкритій ділянці місцевості, в ході проведення якого останніми виявлено та вилучено пластичну речовину світло-коричневого кольору, загальною вагою приблизно 60 (шістдесят) грам та предмет, зовні схожий на мінний детонатор типу МД5М;

протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого під час проведення особистого обшуку працівниками Вишгородського РПУ ГУНП в Київській області виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, котрі фактично являються грошовими коштами спеціального призначення;

протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки;

протокол про результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки та іншими доказами в їх сукупності.

В обґрунтування доводів щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог пункту 4

частини першої статті 184 КПК України слідчим зазначено про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме:

підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою, другою статті 263 КК України, що відповідно до статті 12 КК України є тяжкими злочинами, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, тому підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує, у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, з метою уникнення покарання за вчинені ним злочини може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду. Крім цього, підозрюваний на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, ніде не працевлаштований, правопорушення вчинені проти громадської безпеки;

підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування на свідків та/або експертів у даному кримінальному провадженні, у тому числі здійснити стосовно останніх насильницькі дії, оскільки останні надали та можуть надати органу досудового розслідування беззаперечні показання, що підтверджують причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень. Крім того, зазначено, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень статті 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до частини четвертої статті 95 КПК України. Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів проти громадської безпеки, через що може вживати заходів щодо приховування відомостей про обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, а також останній зможе використати відповідні можливості для уникнення кримінальної відповідальності за вчинені діяння, зокрема шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників кримінального провадження та/або створити інші умови чи обставини з метою уникнення кримінальної відповідальності;

підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, немає законних джерел доходів для існування, що в свою чергу може призвести до того, що перебуваючи на волі, він продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення, або матиме реальну змогу продовжити вчиняти злочини проти громадської безпеки, безпосередньо в яких підозрюється, оскільки останній протягом тривалого часу умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, систематично вчиняв кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним поводженням з вогнепальною та холодною зброєю, без передбаченого законом дозволу, що вказує на те, що така його діяльність носила тривалий та цілеспрямований характер та підозрюваний може продовжити свою незаконну діяльність. Окрім того, слід відзначити, що на даний час старшим групи слідчих у кримінальному провадженні винесено постанову про призначення комплексної вибухотехнічної експертизи та експертизи матеріалів, речовин та виробів, виконання якої долучено експертам Київського НДЕКЦ МВС України, щодо встановлення чим саме є надані на дослідження об`єкти, зокрема пластична речовина, загальною вагою близько 60 (шістдесят) грам, а також предмет, зовні схожий на мінний детонатор типу МД5М.

У зв`язку із зазначеним у клопотанні, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України у межах строку досудового розслідування, при цьому, на думку слідчого, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти наявним ризикам і досягти мети, передбаченої статтею 177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити за наведених в ньому підстав, додатково зазначивши, що підозрюваний відмовився від надання показань під час його допиту.

Сторона захисту підозрюваний та його захисник не заперечуючи обставини, викладені у клопотанні щодо обґрунтованості підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою, другою статті 263 КК України, просили суд, врахувати, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнає, та вважали за можливе застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. Підозрюваний пояснив, що за допомогою металошукача знайшов у лісі зброю, яка відноситься до музейного експотану і не може заподіяти шкоди, а також вказав, що після звільнення з роботи по закінченню контранкту, протягом двох років не зміг офіційно працевлаштуватися та займався пошуком металу в лісі. У зв`язку із відсутністю достатнього доходу, вирішив продати знайдені у лісі багнет і обріз гвинтівки. Захисник вказував про недоведеність ризиків, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, зокрема щодо впливу на свідків та експерті, оскільки свідки допитані, а експертизи уже проведено, також зазначив, що підозрюваний не є суспільно небезпечною особою, вину визнає і не може вчиняти інших злочинів, оскільки раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а під час його затримання вилучено докази та їх задокументовано. Щодо відсутності показань підозрюваного у протоколі його допиту, сторона захисту зазначила, що допит відбувався у вечірній час та підозрюваний скористався правом, передбаченим статтею 63 Конституції України, при цьому, він не надав будь-яких хибних показань, з метою приховати злочин, чи виправдати себе, або ввести орган досудового розслідування в оману.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про можливість обрання щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Позиція слідчого та прокурора ґрунтується на наявності чотирьох пунктів 1, 3, 4 та 5 зазначеної норми КПК України.

Згідно із статтею 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що відділенням розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження за №0000467, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 263КК України, за №0000572, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 263 КК України, та за №0000568, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 263КК України.

24.04.2024 о 13:40 ОСОБА_4 було затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України.

25.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні та збуті вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, за що передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років (тяжкий злочин), а також у незаконному збуті холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 263 КК України, за що передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або пробаційного нагляду на строк від двох до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк, або позбавлення волі на строк до трьох років (нетяжкий злочин).

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджуються зібраними доказами, які долучено до клопотання та досліджено слідчим суддею.

Слідчий суддя також бере до уваги надані у судовому засіданні підозрюваним пояснення щодо вчинення ним протиправних дій та обставин, які стали тому причиною.

Отже, суд вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених частинами першою, другою статті 263 КК України, які відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжкого (частина перша статті 263 КК України) та нетяжкого (частина друга статті 263 КК України) злочинів .

На сьогодні в об`єднаному кримінальному провадженні №0000467, розпочато та проводиться досудове розслідування та існує необхідність у проведенні ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, що потребує додаткового часу.

Так, відповідно до вимог статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Стаття 176 КПК України регламентує, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження за клопотанням прокурора.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Щодо наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої

статті 177 КПК України слідчий суддя зазначає таке.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно із статтею 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчим суддею встановлено, що відповідно до вимог пункту 3 частини другої статті 183 КПК України, слідчим та прокурором, з поданих матеріалів не доведено обставини, які б свідчили про наявність ризиків переховування підозрюваного та перешкоджання слідству, вплив на свідків та експертів, вчинення іншого кримінального правопорушення. При цьому ризик переховування підозрюваного від слідства та суду не є значним, а спілкування з свідками можливо обмежити судовим рішенням. Сама тільки тяжкість кримінального правопорушення і загрожуване покарання, не може бути єдиною підставою для обрання виняткового запобіжного заходу.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має зареєстроване та постійне місце проживання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Враховуючи викладене у сукупності, слідчий суддя вважає не доведеними стороною обвинувачення підстав для обрання виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 .

Водночас, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (частина перша статті 263 КК України), слідчий суддя вважає необхідним застосувати до нього запобіжний захід, проте більш м`який ніж заявлено в клопотанні слідчого.

Відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

За сукупності обставин встановлених слідчим суддею, беручи до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя прийшов до переконання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, який на даній стадії досудового розслідування, буде необхідним й достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому слідчий суддя вважає, що застосувати більш м`який запобіжний захід не є можливим, з урахуванням тяжкості інкримінованих підозрюваному кримінального правопорушення, можливої міри покарання, яка йому загрожує, у разі визнання його винуватим.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного на даному етапі досудового розслідування не встановлено.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-199, 203-211, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження №0000467, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою, другою статті 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без використання електронних засобів контролю до 25.07.2024, включно, заборонивши останньому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , крім розумного фактичного часу необхідного для прибуття за викликом до суду, прокурора, слідчого, перебування в приміщенні суду під час розгляду кримінального провадження, надання невідкладної медичної допомоги в закладах охорони здоров`я та в інших невідкладних випадках пов`язаних із рятуванням життя чи здоров`я в умовах воєнного стану.

Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з-під варти в залі судового засідання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України:

прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду в цьому кримінальному проваджені;

повідомляти слідчого, прокурора,суд про зміну місця проживання;

утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Зобов`язати уповноважений орган Національної поліції негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали до 25.07.2024, включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 01.05.2024 о 09:15.

Слідчий суддя ОСОБА_1