печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7574/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000009 від 22.04.2014, -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2024 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000009 від 22.04.2014.

Клопотання обґрунтоване тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється тривалий проміжок часу. ОСОБА_5 характеризується позитивно, має сталі соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, має на утриманні дитину. Поряд з цим, сторона захисту вважає, що на даний час, ризики які слугували під час обрання запобіжного заходу перестали існувати.

В судовому засіданні захисники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та підозрюваний ОСОБА_5 , клопотання підтримали та просили задовольнити. Зазначили, що існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не підтверджується жодним чином. Ті ризики, які теоретично існували на час застосування запобіжного заходу на даний час зменшені до тієї межі, що не можуть обґрунтовувати необхідність застосування до підозрюваного саме тримання під вартою. З часу застосування до підозрюваного запобіжного заходу, жоден із наслідків, передбачених ст. 177 КПК України не настав, що є додатковою підставою для твердження про зменшення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував та просив слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання зважаючи на ризики зазначені під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши надані матеріали клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000009 від 22.04.2014 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

29.11.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва, застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 26.01.2024 року включно.Розмір застави визначено у межах 27 943 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 74 999 012 грн.В подальшому, строк тримання підозрюваного під вартою продовжувався, в останнє продовжено ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25.01.2024 строком до 28.02.2024.

Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 від 18.01.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000009 від 22.04.2014 продовжено до 3 місяців, тобто до 28.02.2024.

Статтею 22 КПК України презюмується принцип змагальності сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Виходячи із змісту процесуальних норм, на сторону кримінального провадження - ініціатора клопотання покладається обов`язок доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог та підстав для їх задоволення.

Згідно зі ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

У відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

На досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судом при ухваленні рішення про застосування та продовження запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Доказів того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчому судді не надано. Твердження з приводу існування таких ризиків є сумнівними, з урахуванням встановлених обставин вчинення кримінального правопорушення та даних, які характеризують особу підозрюваного, та як наслідок розцінюється як домисел, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а тому такі твердження є лише припущеннями прокурора.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Cloot v. Belgium, § 40, серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання сторони захисту враховує, що з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини («Белевитський проти Росії») продовження заходів забезпечення кримінального провадження упродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, проте таких доводів сторона обвинувачення слідчому судді не навела . Водночас, досудове розслідування триває починаючи з 22.04.2014.

Окрім того, слідчий суддя приймає до уваги процесуальну поведінку ОСОБА_5 , яка є належною, дані що характеризують особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків та сімейний стан (має на утриманні неповнолітню дитину), постійне місце проживання разом із родиною, який є раніше не судимим, свідчить на користь останньогота ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні, недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам.

Одночасно слідчий суддя звертає увагу на тривалість здійснення досудового розслідування, а як встановлено в судовому засіданні воно розслідується протягом тривалого проміжку часу.

Прокурором в судовому засіданні не доведено, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою не може забезпечити подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу відносно підозрюваного у кримінальному провадженні №0000009 від 22.04.2014 ОСОБА_5 .

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та унеможливить продовження вчинення злочинів.

Керуючись ст.ст. 26, 176-178,201, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Змінити запобіжний захід, застосований до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тримання під вартою на домашній арешт, із забороною залишати місце проживання з 22:00 до 06:00 наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, строком визначеним ухвалою від 25.01.2024 у справі №757/3226/24-к, а саме до 28.02.2024 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, як безпосередньо, так і через інших осіб;

- не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на слідчого у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1