Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2593/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 26 березня 2024 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 до 12 квітня 2024 року із визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605600 гривень,

встановила:

Ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира від 26 березня 2024 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 до 12 квітня 2024 року та визначено заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605600 гривень.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 КПК України.

Також, слідчий суддя враховує минулу поведінку підозрюваного, який тривалий час ухилявся від явки до органу досудового розслідування та ігнорував виклики до слідчого судді.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

Зазначає, що слідчим не доведено, що заявлені при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 ризики не зменшились або наявні нові ризики, які виправдовують його подальше тримання під вартою, а слідчий суддя не взяв до уваги доводи сторони захисту про відсутність таких ризиків.

Вказує, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що клопотання слідчого не містить обґрунтованого викладу обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, а лише містить формальне посилання на необхідність продовження тримання підозрюваного під вартою з метою здійснення належного досудового розслідування.

На думку захисту, слідчий суддя продовжив дію найсуворішого запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 без належного дослідження можливості застосування менш обтяжливого запобіжного заходу.

Окрім того, зазначає, що визначена ОСОБА_8 застава є такою, що не співвідноситься з даними про особу підозрюваного, обставинам кримінального правопорушення, а тому визначена з порушенням норм КПК України.

Стверджує, що слідчий суддя формально дослідив зазначені у клопотанні слідчого обставини щодо причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, не дослідив належним чином матеріали на підтвердження його винуватості, не надав їм належну оцінку та не звернув уваги на доводи сторони захисту, у зв`язку із чим прийшов до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваному.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, заперечення прокурора, на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий судця зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені в ч. 3 ст. 199 КПК України виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

На переконання колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.201-1, ч.4 ст.246, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, один з яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів відповідають фактичним обставинам справи, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність зібраних доказів в матеріалах судової справи, на даному етапі кримінального провадження, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Крім того, з практики Європейського Суду з прав людини випливає, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання, впливати на інших підозрюваних та свідків з метою побудови версії захисту та виправдання своїх дій, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Враховуючи суть та характер чотирьох кримінальних правопорушень у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , найтяжчий з яких (за ч. 3 ст. 201-1 КК України), відносить до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 12 років з конфіскацією майна; кількість осіб, яким також повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, невстановлення слідством всіх осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення та свідків (у тому числі фізичних осіб-підприємців, які не були допитані слідством), на яких підозрюваний прямо або опосередковано може незаконно впливати з метою зміни чи відмови від показань, а також обставини вжиття конспіративних заходів, спрямованих на приховування протиправної діяльності, що стверджуються матеріалами НСРД, а характер та послідовність злочинів у вчинення яких підозрюваний обґрунтовано підозрюється, можуть свідчити про те, що вчинення кримінальних правопорушень корисливого характеру є усталеним способом отримання джерел доходу.

Разом з тим, колегія суддів враховує тривале ухиляння підозрюваного ОСОБА_8 від явки до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, що тривав з середини листопада 2023 року по 22.02.2024 та був припинений у зв`язку із затриманням ОСОБА_8 на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, у зв`язку з чим можна стверджувати, що ризик переховування ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК існує на даний час.

Доводи захисника про те, що до ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст. 199 КПК України для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Також, колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу обвинуваченого, характером злочинів у яких він обвинувачується додатково свідчить про правильність висновків суду, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за обвинуваченим правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів є ускладненим.

Доводи сторони захисту, що у клопотання слідчого не вказано обґрунтованих обставин, що перешкоджали завершити досудове розслідування є помилковими, оскільки тривалість досудового розслідування зумовлена специфікою та складністю вказаного кримінального провадження, кількістю та поведінкою підозрюваних, які тривалий час ухилялися від явки за викликом до органу досудового розслідування та слідчого судді.

Разом з тим, колегія суддів вважає за можливе зменшити ОСОБА_8 розмір застави, визначивши її наближеною до мінімальної межі, що передбачена п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України, враховуючи тривале перебування підозрюваного під вартою, відсутність доходу у підозрюваного та рівень доходу його батьків, встановлений на даний час розмір заподіяної шкоди (770665 грн.), кількість співучасників, а тому вважає, що визначену слідчим суддею заставу (605600 грн.) підозрюваний реальної можливості сплатити не має.

У відповідності до вимог ч. 4, 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.3 ч.5 ст.182 КПК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги захисника та необхідність визначення розміру застави в межах п.3 ч.5 ст.182 КПК України у вигляді 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка є наближеною до мінімальної за злочини в яких він підозрюється, буде співмірною з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 26 березня 2024 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 до 12 квітня 2024 року із визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605600 гривень - скасувати в частині визначення розміру застави.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого управління ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , погоджене з начальником Спеціалізованої екологічної прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Визначити підозрюваному ОСОБА_8 заставу у розмірі 100 (сто) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 302 500 (триста дві тисячі п`ятсот) гривень.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: