КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24 січня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24.01.2024 задоволено клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб строком до 23.03.2024 включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що долучені до клопотання матеріали не містять обгрунтованих доказів стосовно наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КГІК України.

ОСОБА_7 не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду, має місце проживання в м. Миколаїв, раніше не судимий.

У кримінальному провадженні допитано свідків та потерпілу, що на думку апелянта, свідчить про відсутність ризику впливу на них.

_____________________________________________________________________________

Справа № 752/18006/24 Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/1751/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1 .

Інші ризики є лише припущеннями та не містять відомостей на підтвердження їх існування.

На переконання апелянта, достатнім заходом для забезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків є запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Крім того, апелянт зазначав, що слідчий суддя не мав повноважень здійснювати розгляд клопотання прокурора, оскільки цього ж дня, 24.01.2024, було призначено підготовче судове засідання за обвинувальним актом ОСОБА_7 у Голосіївському районному суді міста Києва, який надійшов на розгляд суду першої інстанції 19.01.2024.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку із ДУ «Київський слідчий ізолятор», та його захисника ОСОБА_6 в режимі відеоконференцзв`язку, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, слідчим відділом Голосіївського управління поліції Національної поліції у місті Києві, за процесуального керівництва Голосіївської окружної прокуратри міста Києва, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000428 від 13.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153 (у редакції станом на 01.01.2019), ч. 4 ст. 153 (у редакції станом на 01.09.2019), ч. 3 ст. 153 (у редакції станом на 01.01.2019), ч. 4 ст. 152 КК України (у редакції станом на 01.09.2019), ч. 2 ст. 156 (у редакції станом на 01.09.2019) КК України.

Згідно долучених до клопотання матеріалів, 30.08.2023 о 20 год. 33 хв. в межах даного кримінального провадження ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, незалежно від її добровільної згоди (сексуальне насильство), вчиненого щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 153 КК України, у вчиненні дій сексуального характеру пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням предмета, вчиненого членом сім`ї, на якого покладено обов`язок щодо виховання потерпілої особи, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 155 КК України, у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи членом сім`ї, на якого покладено обов`язок щодо виховання потерпілої особи, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 156 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 31.08.2023 щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 28.10.2023.

Постановою керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_10 від 23.10.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000428 продовжено до трьох місяців, а саме до 30.11.2023.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 26.10.2023 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.11.2023 до 15:00 год.

10.11.2023 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні упродовж з 2014 року по 01.01.2019 насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом із використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене щодо малолітньої особи, яка перебуває у іншій залежності від ОСОБА_7 , з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 153 КК України (у редакції станом на 01.01.2019); у вчиненні з 01.01.2019 по вересень 2019 року насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, вчиненого щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди (сексуальне насильство), вчиненого повторно, щодо особи, з якою ОСОБА_7 перебував у близьких відносинах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 153 КК України (у редакції станом на 01.09.2019); у вчиненні упродовж з 2014 року по 01.01.2019 насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом із використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене повторно, щодо малолітньої особи, яка перебуває у іншій залежності від ОСОБА_7 , з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 153 КК України (у редакції станом на 01.01.2019); у вчиненні з 01.01.2019 по вересень 2019 року дій сексуального характеру пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, з використанням іншого предмета, вчиненого щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди (зґвалтування), вчиненого особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 153 КК України, щодо особи, з якою ОСОБА_7 перебував у близьких відносинах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 152 КК України (у редакції станом на 01.09.2019); у вчиненні упродовж з 2014 року по вересень 2019 року розпусних дій щодо малолітньої особи членом сім`ї, на якого покладено обов`язки щодо виховання потерпілого, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст.156 КК України (у редакції станом на 01.09.2019).

17.11.2024 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000428 направлено до Корабельного районного суду

міста Миколаєва для розгляду по суті.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 28.11.2023 продовжено ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжено до 28.01.2024.

Ухвалою Корабельного районного суду міста Миколаєва від 13.12.2023 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 направлено до Миколаївського апеляційного суду для внесення подання в порядку ч. 3 ст. 34 КПК України Верховному Суду для вирішення питання щодо направлення кримінального провадження до Голосіївському районного суду міста Києва у зв`язку з тим, що більшість сторін кримінального провадження перебуває у місті Києві.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 19.12.2023 подання голови Корабельного районного суду міста Миколаєва задоволено та матеріали вказаного кримінального провадження направлено до Верховного Суду з метою вирішення вищезазначеного питання.

Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 28.12.2023 подання Миколаївського апеляційного суду задоволено та кримінальне провадження №0000428 направлено для розгляду до Голосіївського районного суду міста Києва.

18.01.2024 прокурор Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Голосіївськогорайонного суду міста Києва із клопотанням від 15.01.2024 про продовження ОСОБА_7 строку дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24.01.2024 задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб строком до 23.03.2024 включно.

Як убачається із матеріалів судового провадження, станом на день розгляду клопотання прокурора відомості про надходження матеріалів зазначеного кримінального провадження з Верховного суду до Голосіївського районного суду міста Києва були відсутні, підготовче судове засідання не призначено та не проведено.

З висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі, колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК, термін дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою у кримінальному провадженні обмежується визначеним цією статтею строком, після закінчення якого в разі подання відповідного клопотання стороною обвинувачення слідчий суддя або суд знову вирішують питання про продовження цього запобіжного заходу в передбаченому законом порядку.

На переконання колегії суддів, при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153 (у редакції станом на 01.01.2019), ч. 4 ст. 153 (у редакції станом на 01.09.2019), ч. 3 ст. 153 (у редакції станом на 01.01.2019), ч. 4 ст. 152 КК України (у редакції станом на 01.09.2019), ч. 2 ст. 156 (у редакції станом на 01.09.2019) КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, оцінюючи їх достатність для висновку про причетність ОСОБА_7 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у кримінальному провадженні достатньої сукупності доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень,передбачених ч. 3 ст. 153 (у редакції станом на 01.01.2019), ч. 4 ст. 153 (у редакції станом на 01.09.2019), ч. 3 ст. 153 (у редакції станом на 01.01.2019), ч. 4 ст. 152 КК України (у редакції станом на 01.09.2019), ч. 2 ст. 156 (у редакції станом на 01.09.2019) КК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя станом на день розгляду клопотання дійшов правильного висновку про продовження їх існування, з огляду на конкретні обставини кримінальних проваджень, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на характер та наслідки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження відомості і обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу ОСОБА_7 , його вік та стан здоров`я, сімейний стан, репутацію, спосіб життя, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчили про те, що станом на день розгляду слідчим суддею клопотання продовжували існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

При цьому, продовживши обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави, враховуючи фактичні обставини та кваліфікацію інкримінованих йому злочинів, зміст підозри та положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки він підозрюється у вчиненні злочинів, із застосуванням насильства.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для відмови у задоволенні клопотання прокурора, колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому діянь, дані про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що прокурором у клопотанні доведено продовження існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_7 має місце проживання в м. Миколаїв, раніше не судимий, не є достатньою підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання апелянта на відсутність у ОСОБА_7 наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду, не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваного, у випадку застосування щодо нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Ураховуючи конкретні обставини інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, рівень їх суспільної небезпеки, та дані про особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому слідчий суддя обґрунтовано продовжив підозрюваному винятковий запобіжний захід.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчий суддя не мав відповідних повноважень здійснювати розгляд клопотання прокурора, оскільки 24.01.2024 було призначено підготовче судове засідання за обвинувальним актом ОСОБА_7 у Голосіївському районному суді міста Києва, який надійшов на розгляд суду першої інстанції 19.01.2024, ретельно перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що предметом апеляційного оскарження є ухвала слідчого судді, яка переглядається, виходячи з тих обставин кримінального провадження, які існували на день її постановлення.

Як встановлено колегією суддів, слідчим суддею в ході розгляду клопотання враховано ту обставину, що 17.11.2024 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000428 направлено до Корабельного районного суду міста Миколаєва для розгляду по суті, а також те, що ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 28.12.2023 подання Миколаївського апеляційного суду задоволено та кримінальне провадження направлено для розгляду до Голосіївського районного суду міста Києва, однак станом на день звернення, 18.01.2024 прокурором із клопотанням про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою та станом на день розгляду слідчим суддею вказаного клопотання, матеріали справи не містили відомостей про призначення підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя розглянув клопотання слідчого до початку підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні № 0000428, тобто з дотриманням вимог ч. 4 ст. 176, ч. 6 ст. 199 КК України.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Крім того, згідно з вимогами ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Станом на час розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 строк дії ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24.01.2024 закінчився.

За таких обставин у їх сукупності, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24 січня 2024 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3