н/п 1-кс/490/1189/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

22 березня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Херсонській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, у кримінальному проваджені внесеного до №0000350 від 01.08.2023.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України. Зокрема, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Херсона, з ідеологічних та корисливих мотивів, погодився на пропозицію невстановлених осіб з числа представників окупаційної адміністрації РФ у м. Херсоні та, відповідно до наказу №25 від 14.06.2022 «Про призначення співробітників на посади» (мовою оригіналу - приказ №25 от 14.06.2022 «О назначении сотрудников на должность»), з 15.06.2022 добровільно зайняв посаду так званого «молодшого інспектора 2 категорії групи нагляду відділу безпеки ВК «Північна виправна колонія (№90)» Управління служби виконання покарань по Херсонській області» (мовою оригіналу «младший инспектора 2 категории группы надзора отдела безопасности учреждения ИК «Северная исправительная колония (№ 90)» Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области»), тобто посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території. На займаній посаді ОСОБА_5 переслідуючи злочинні наміри та цілі, виконуючи обов`язки покладені на нього з моменту його призначення на посаду, здійснював нагляд за утриманими особами, дотриманням розпорядку дня засудженими та забезпечував режим у незаконно створеному правоохоронному органі, тобто своїми діями сприяв встановленню та функціонуванню системи виконання покарань держави-агресора на території Херсонської області.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 12 до 15 років. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати більш м`який вид запобіжного заходу не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000350 від 01.08.2023 за ч.7 ст.111-1 КК України.

21.03.2024 підозрюваного ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення вх. № 14361-23 від 31.07.2023 відповідно якого ОСОБА_5 , добровільно погодився на співпрацю з представниками країни-агресора рф та зайняв посаду «молодшого інспектора 2 категорії групи нагляду відділу безпеки ПВК №90» в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території м. Херсона - «Північна виправна колонія №90 Управління виконання покарань Херсонської області»; допитами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відповідно до показань яких було встановлено, що після окупації підрозділами збройних формувань РФ м. Херсона та частини Херсонської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в червні 2022 року, зайняв посаду у складі незаконно створеного окупаційного органу влади, т.зв. «Северная исправительная колония №90» Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области» та виконував обов`язки у складі окупаційного органу влади на підконтрольній території ДУ «Північна виправна колонія №90». При цьому, під час виконання обов`язків у складі окупаційного органу влади, здійснював нагляд за утриманими особами, дотриманням розпорядку дня засудженими та забезпечував режим у незаконно створеному правоохоронному органі; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , як впізнали ОСОБА_5 за фотознімком; протоколом тимчасового доступу до речей і документів та їх вилучення від 16.02.2024 - до документів, які перебувають у другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсон) Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Мелітополі, в матеріалах кримінального провадження №0000247 від 01.06.2022 за ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме до оригіналів та копій документів, складених працівниками так званого «Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области», серед яких містяться документи, які стосуються ОСОБА_5 ; протоколом обшуку від 21.03.2024 за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Оцінюючи наведені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив злочин, який належить до категорії особливо тяжких та відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років та у випадку доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваному відомо, де можуть знаходитись речі та документи, що підтверджують його колабораційну діяльність. Крім того, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань. Також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, направлене проти територіальної цілісності та недоторканості України, а також проти основ національної безпеки України, оскільки військова агресія з боку Російської Федерації на даний час не припинена.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років, а також яке за своєю правовою природою та об`єктом спрямування спрямоване проти основ національної безпеки України, що є однією з найвищих цінностей та охороняється на найвищому конституційному рівні в державі.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу, що тим самим підвищує ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого його підозрюють. Крім того, суд вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, є працездатною особою, тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про застосування до підозрюваного найжорсткішого виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити, що відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1142, 258-2586, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Поряд з цим положеннями ч.4 ст.183 КПК України визначено, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого стаття 109-1142, 258-2586, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437 442 Кримінального кодексу України.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, суд вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами статей 177,178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», за адресою: АДРЕСА_3 .

Строк дії ухвали становить 60 днів, а саме: з моменту оголошення ухвали з 22 березня 2024 року до 20 травня 2024 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1