Справа № 201/876/24
Провадження № 1-кс/201/312/2024
УХВАЛА

Іменем України

14 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Фонду державного майна України про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2017 по справі № 201/8261/17 в межах кримінального провадження № 0002511 від 21.07.2017 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2023 Фонд державного майна України в особі представника ОСОБА_3 (діє на підставі витягу з ЄДР) звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про скасування арешту майна, обґрунтовуючи таким.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2017 накладено арешт на майно шляхом заборони відчуження нерухомого майна в гуртожитку літ. А-12 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме кімнати №№ 201, 202, 605, 711, 1213, а також інші нежитлові приміщення з реєстраційними номерами об`єкту нерухомого майна: 201(інші нежилої приміщення №VI, II, VII-3, загальною площею 396,2 кв.м.); 101 (128/1000 частин будівлі гуртожитку, об`єкт житлової нерухомості: об`єкт в процесі виділу частки); 101 (321/1000 частина будівлі гуртожитку.

Заборонено вчинення реєстраційних дій щодо виникнення, права власності на нерухоме майно в гуртожитку літ. А-12 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме кімнат №№ 201,202,605,711,1213, а також інші нежитлові приміщення з реєстраційними номерами об`єкту нерухомого майна: 201(інші нежилої приміщення №VI, II, VII-3, загальною площею 396,2 кв.м.); 101 (128/1000 частин будівлі гуртожитку, об`єкт житлової нерухомості: об`єкт в процесі виділу частки); 101 (321/1000 часина будівлі гуртожитку.

Тимчасово заборонено вищевказаним власникам нерухомого майна в гуртожитку літ. А-12 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме кімнат №№ 201, 202, 605, 711, 1213, а також інші нежитлові приміщення з реєстраційними номерами об`єкту нерухомого майна: 201(інші нежилої приміщення №VI, II, VII-3, загальною площею 396,2 кв.м.); 101 (128/1000 частин будівлі гуртожитку, об`єкт житлової нерухомості: об`єкт в процесі виділу частки); 101 (321/1000 частина будівлі гуртожитку) використання та розпорядження належним їм нерухомим майном у даному гуртожитку, в тому числі виселення осіб, що там проживають, а також заборонено відчуження майна у будь-який спосіб будь-якій особі.

На даний час власником кімнат: № 201 на підставі рішення Жовтневого районного суду від 07.11.2020 року по справі № 201/8280/17 (провадження № 2/201/1185/2020) № 711 на підставі рішення Жовтневого районного суду від 21.05.2020 по справі № 201/1744/18 (провадження № 2/201/1093/2020), № 1213 на підставі рішення Жовтневого районного суду від 21.05.2020 по справі № 201/5983/18 (провадження № 2/201/1137/2020) є Держава в особі Фонду державного майна України.

З огляду на викладене, просив зняти арешт на майно шляхом заборони відчуження нерухомого майна в гуртожитку літ. А-12 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, кімнат №№ 201, 711, 1213; зняти заборону вчинення реєстраційних дій щодо виникнення, права власності на нерухоме майно в гуртожитку літ. А-12 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме кімнат АДРЕСА_2 , НОМЕР_1 , 1213; зняти тимчасову заборону вищевказаним власникам нерухомого майна в гуртожитку літ. А-12 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, кімнат АДРЕСА_2 , НОМЕР_1 , 1213.

Від представника Фонду державного майна України ОСОБА_3 14.02.2024 надійшла заява, у якій представник просила клопотання розглядати без його участі, клопотання підтримала.

Слідчий і прокурор у судове засідання не з`явилися, для розгляду клопотання слідчому судді були надані матеріали кримінального провадження № 0002511 від 21.07.2017 у 4х томах. Заперечень проти клопотання надано не було.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, вивчивши надані матеріали, приходить до такого висновку.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2017 у справі 201/13246/17 накладено арешт на майно шляхом заборони відчуження нерухомого майна в гуртожитку літ. А-12 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме кімнати АДРЕСА_2 , 202, 605, 711, 1213, а також інші нежитлові приміщення з реєстраційними номерами об`єкту нерухомого майна: 201(інші нежилої приміщення №VI, II, VII-3, загальною площею 396,2 кв.м.); 101 (128/1000 частин будівлі гуртожитку, об`єкт житлової нерухомості: об`єкт в процесі виділу частки); 101 (321/1000 частина будівлі гуртожитку.

Заборонено вчинення реєстраційних дій щодо виникнення, права власності на нерухоме майно в гуртожитку літ. А-12 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме кімнат №№ 201,202,605,711,1213, а також інші нежитлові приміщення з реєстраційними номерами об`єкту нерухомого майна: 201(інші нежилої приміщення №VI, II, VII-3, загальною площею 396,2 кв.м.); 101 (128/1000 частин будівлі гуртожитку, об`єкт житлової нерухомості: об`єкт в процесі виділу частки); 101 (321/1000 часина будівлі гуртожитку.

Тимчасово заборонено вищевказаним власникам нерухомого майна в гуртожитку літ. А-12 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме кімнат АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , 1213, а також інші нежитлові приміщення з реєстраційними номерами об`єкту нерухомого майна: 201(інші нежилої приміщення №VI, II, VII-3, загальною площею 396,2 кв.м.); 101 (128/1000 частин будівлі гуртожитку, об`єкт житлової нерухомості: об`єкт в процесі виділу частки); 101 (321/1000 частина будівлі гуртожитку) використання та розпорядження належним їм нерухомим майном у даному гуртожитку, в тому числі виселення осіб, що там проживають, а також заборонено відчуження майна у будь-який спосіб будь-якій особі.

Як видно зі змісту ухвали слідчого судді, спірне нерухоме майно вибуло протиправно з власності Фонду державного майна України. На сьогоднішній день держава в особі Фонду державного майна України вчиняє усіх дій направлених на належне оформлення права власності на вказаний гуртожиток з метою його подальшої передачі до комунальної власності. Проте, протиправні дії унеможливлюють цей процес. Тому слідчий просив для повного, всебічного та об`єктивного розслідування обставин кримінального провадження, а також з метою виявлення і викриття винних та збереження спірного майна, накласти арешт на майно шляхом заборони відчуження нерухомого майна в гуртожитку літ. А-12, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кімнати №№ 201, 202, 605, 711, 1213.

Також встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду від 07.11.2020 року по справі № 201/8280/17 (провадження № 2/201/1185/2020), яке набрало законної сили 07.08.2020, позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Фонду державного майна України до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 », Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП «Комфорт», треті особи: ОСОБА_6 , Орган опіки і піклування Соборної районної у місті Дніпрі ради про визнання права власності, про визнання недійсним правочину та витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено частково.

Визнано право власності на об`єкт житлової нерухомості: житлове приміщення АДРЕСА_6 , житлове приміщення, що складається з: 1 - коридор, площею 4,0 кв.м.; 2- житлова, площею 16,1 кв.м.; 3- житлова, площею 10,6 кв.м.; 4 - туалет, площею 1,0 кв.м. 5 - душова, площею 0,9 кв.м.; житловою площею 26,7 кв.м., загальною площею 32,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 за державою в особі Фонду Державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, ) .

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 (паспорт НОМЕР_2 , виданий 24.02.2003 року Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровські області, РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави в особі Фонду Державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, код ЄДРПОУ 00032945) житлове приміщення № 201 гуртожитку літ.А-12, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , опис об`єкта нерухомого майна: житлове приміщення, об`єкт житлової нерухомості: 1-коридор, площею 4,0 кв.м.; 2- житлова, площею 16,1 кв.м.; 3- житлова, площею 10,6 кв.м.; 4- туалет, площею 1,0 кв.м. 5- душова, площею 0,9 кв.м.; житловою площею 26,7 кв.м., загальною площею 32,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 .

Рішенням Жовтневого районного суду від 21.05.2020 по справі № 201/1744/18 (провадження № 2/201/1093/2020), яке набрало законної сили 07.08.2020, позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Фонду державного майна України до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю КП «Комфорт», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП «Комфорт», треті особи - ОСОБА_8 , Орган опіки і піклування Соборної районної у місті Дніпрі ради про визнання права власності, про визнання недійсним правочину та витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено частково.

Визнано недійсним Договір дарування, виданий 12.04.2017 року 128/100 частини гуртожитку літ.А-12 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 на нотаріальному бланку НМА 263058 за реєстровим номером 747, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДП «Комфорт» () та громадянином ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_4 , виданий 24.05.1997 року Сімеїзьким ВМ Ялтинського МУ ГУ УМВС України в Криму, РНОКПП НОМЕР_5 ) в частині дарування приміщення № 711 на VІІ поверсі будівлі гуртожитку літ. А-12, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано право власності на об`єкт житлової нерухомості: житлове приміщення АДРЕСА_7 , Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101. Об`єкт нерухомого майна: житлове приміщення, об`єкт житлової нерухомості: Так, загальна площа (кв.м.): 35,2, житлова площа (кв.м.): 29,3. Опис: Житлове приміщення на 7 поверсі 12 поверхового будинку складається з: 1 коридор площею 4,0 кв.м.; 2 душова площею 0,9 кв.м.; 3 туалет площею 1,0 кв.м., 4 житлова площею 11,9 кв.м.; 5 житлова площею 17,4 кв.м.. за державою в особі Фонду Державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, ).

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_7 (паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 21.03.2002 р. Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь держави в особі Фонду Державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, ) житлове приміщення № 711 гуртожитку літ.А-12, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101. Об`єкт нерухомого майна: житлове приміщення, об`єкт житлової нерухомості: Так, загальна площа (кв.м.): 35,2, житлова площа (кв.м.): 29,3. Опис: Житлове приміщення на 7 поверсі 12 поверхового будинку складається з: 1 коридор площею 4,0 кв.м.; 2 душова площею 0,9 кв.м.; 3 туалет площею 1,0 кв.м., 4 житлова площею 11,9 кв.м.; 5 житлова площею 17,4 кв.м.

Також рішенням Жовтневого районного суду від 21.05.2020 по справі № 201/5983/18 (провадження № 2/201/1137/2020), яке набрало законної сили 07.08.2020, позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Фонду державного майна України до ОСОБА_10 , Товариства з обмеженою відповідальністю КП «Комфорт», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП-Комфорт», треті особи - ОСОБА_11 про визнання права власності, про визнання недійсним правочину та витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено у повному обсязі.

Визнано недійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна, серія та номер 831, виданий 27.04.2017 року, видавник приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , номер запису про право власності 20182567, дата реєстрації 27.04.2017 року 15:29:00. Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101. Об`єкт нерухомого майна: житлове приміщення, об`єкт житлової нерухомості: Так, загальна площа (кв.м.): 35, житлова площа (кв.м.): 29,5. Опис: Житлове приміщення на 12 поверсі 12 поверхового будинку складається з: 1 коридор площею 3,6 кв.м.; 2 душова площею 0,9 кв.м.; 3 туалет площею 1,0 кв.м., 4 житлова площею 12,1 кв.м.; 5 житлова площею 17,4 кв.м., укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю «КП-Комфорт» () та громадянином ОСОБА_10 (паспорт: НОМЕР_8 , виданий 22.09.1998, Новокаховським МВ УМВСУкраїни В Херсонській обл..,РНОКПП НОМЕР_9 ).

Визнати право власності на об`єкт житлової нерухомості: житлове приміщення № 1213, об`єкт житлової нерухомості: Так, загальна площа (кв.м.): 35, житлова площа (кв.м.): 29,5. Опис: Житлове приміщення на 12 поверсі 12 поверхового будинку складається з: 1 коридор площею 3,6 кв.м.; 2 душова площею 0,9 кв.м.; 3 туалет площею 1,0 кв.м., 4 житлова площею 12,1 кв.м.; 5 житлова площею 17,4 кв.м. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 за державою в особі Фонду Державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, ) .

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_10 (паспорт: НОМЕР_8 , виданий 22.09.1998, Новокаховським МВ УМВСУкраїни В Херсонській обл..,РНОКПП НОМЕР_9 ) на користь держави в особі Фонду Державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, ) житлове приміщення № 1213 гуртожитку літ.А-12, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , опис об`єкта нерухомого майна: житлове приміщення № 1213, об`єкт житлової нерухомості: Так, загальна площа (кв.м.): 35, житлова площа (кв.м.): 29,5. Опис: Житлове приміщення на 12 поверсі 12 поверхового будинку складається з: 1 коридор площею 3,6 кв.м.; 2 душова площею 0,9 кв.м.; 3 туалет площею 1,0 кв.м., 4 житлова площею 12,1 кв.м.; 5 житлова площею 17,4 кв.м. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Відтак, судовими рішеннями, які набрали законної сили за Фондом державного майна України визнано право власності на приміщення №№ 201, 711, 1213 у гуртожитку літ.А-12, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та витребувано ці приміщення з чужого незаконного володіння.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що на запити слідчого Фондом державного майна України надавалися пояснення про розгляд ряду судових спорів про витребування майна (окремих кімнат) із незаконного володіння інших осіб. Натомість увесь гуртожиток літ.А-12 за адресою: АДРЕСА_1 , залишається у державній власності.

Постановою слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 24.05.2019 кримінальне провадження № 0002511 від 21.07.2017 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України було закрите у зв`язку з відсутністю у діяннях складу кримінального правопорушення.

У подальшому постанова була скасована, кримінальне провадження було поновлене і прокурором надані слідчому вказівки для виконання.

На даний час продовжується досудове розслідування, повідомлення про підозру нікому не вручене. Однак власник порушує питання про скасування арешту нерухомого майна, а саме, кімнат №№ 201, НОМЕР_1 , 1213в гуртожитку літ. А-12 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшої реалізації права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як видно зі змісту ухвали слідчого судді, арешт накладений без виклику у судове засідання представника власника. Відтак, останній має право звернутися д слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Як видно зі змісту ухвали слідчого судді про накладення арешту, приймаючи рішення про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя виходив з того, що арешт накладається відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів, з урахуванням правил ч. 3 ст. 170 КПК України (у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті - з метою спеціальної конфіскації) за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя зазначає, що майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених у ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Як будо вказано, згідно зі ст. 98 КПК, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Суддя слідчий вважає, що власником доведено у судовому засіданні безпідставність подальшого утримання майна під арештом і автомобілі не можуть бути використані у якості речового доказу, оскільки їх дійсна вартість повністю підтверджується первинними документами.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008р., де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994р., Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007р.). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Європейський суд з прав людини у справі «Свіргунець проти України» зазначив, що насамперед, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції вимагає, щоб будь-яке втручання органів державної влади у володіння майном відбувалося згідно із законом: відповідно до другого речення першого абзацу цієї статті будь-яке позбавлення власності має здійснюватися «на умовах, передбачених законом»; другий абзац надає державам право здійснювати контроль за користуванням, вводячи в дію «закони». До того ж, верховенство права, як один із основоположних принципів демократичного суспільства, є невід`ємною частиною всіх статей Конвенції (рішення у справі «Амуур проти Франції» (Amuur v. France), від 25.06.1996р., пункт 50, згадане рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), пункт 58).

Оскільки другий абзац статті 1 Першого протоколу до Конвенції повинен тлумачитися у контексті загального принципу, закріпленого в першому реченні цієї статті, має існувати розумна пропорційність між застосованими засобами та переслідуваною метою: Суд повинен визначити, чи був забезпечений справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу щодо цього та інтересами відповідної окремої компанії (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Г.І.Е.М.С.Р.Л. та інші проти Італії» [ВП] (G.I.E.M.S.R.L. and Others v. Italy) [GC], заява № 1828/06 та 2 інші заяви, пункт 293, від 28.06.2018р.).

Будь-яке втручання у мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній чи юридичній особі обгрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів державної влади для ефективного оскарження заходів, які становлять втручання у права, гарантовані цим положенням. Під час оцінки дотримання цієї умови необхідно здійснити комплексний розгляд відповідних судових та адміністративних процедур (рішення у справі «Лекіч проти Словенії» [ВП] () [GC], заява № 36480/07, пункт 95, від 11.12.2018р.).

У справі FILKIN v. PORTUGAL, яка стосується негативних правових наслідків, які можуть настати для держави, якщо в межах кримінального провадження необгрунтовано застосовується арешт майна особи, підозрюваної у вчиненні злочину. Зокрема арешт було застосовано на 3 роки, після чого знято. У зв`язку з цим Суд встановив порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (захист права власності).

При розгляді клопотання слідчий суддя враховує, що за загальним правилом, визначеним у ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя, ураховуючи, що сам власник просить скасувати арешт, а органом досудового розслідування заперечень на клопотання не надано, приходить до висновку про відсутність підстав, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння власником належним йому майном, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна.

Ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або про відмову у такому скасуванні призводить до таких же правових наслідків, як і ухвала про арешт майна або відмову в арешті майна, тому положення пункту 9 ч. 1 ст. 309 у їх взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПК передбачають право на апеляційне оскарження не лише ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, а також і ухвали про скасування або про відмову у скасуванні арешту майна. Такий висновок міститься в ухвалі Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23.01.2024 по справі №569/19829/21.

На підставі вищевикладеного та керуючись 170-175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Фонду державного майна України про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2017 по справі № 201/8261/17 в межах кримінального провадження № 0002511 від 21.07.2017 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 18.09.2017 у справі № 201/13246/17 (провадження № 1-кс/201/8261/2017) в межах кримінального провадження № 0002511 від 21.07.2017 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України на майно шляхом заборони відчуження нерухомого майна в гуртожитку літ. А-12, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кімнат № 201,202,605,711,1213, а також інші нежитлові приміщення з реєстраційними номерами об`єкту нерухомого майна:

- 201 (інші нежитлові приміщення № VI, II, VII-3, загальною площею 396,2 кв.м.);

-101 (128/1000 частин будівлі гуртожитку, об`єкт житлової нерухомості: об`єкт в процесі виділу частки);

-101 (321/1000 частина будівлі гуртожитку) скасувати.

Скасувати заборону вчинення реєстраційних дій щодо виникнення, права власності на нерухоме майно в гуртожитку літ. А-12, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кімнат № 201,202,605,711,1213 а також інші нежитлові приміщення з реєстраційними номерами об`єкту нерухомого майна:

- 201 (інші нежитлові приміщення № VI, II, VII-3, загальною площею 396,2 кв.м.);

-101 (128/1000 частин будівлі гуртожитку, об`єкт житлової нерухомості: об`єкт в процесі виділу частки);

-101 (321/1000 частина будівлі гуртожитку)

Скасувати тимчасову заборону вищевказаним власникам нерухомого майна у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кімнат № 201,202,605,711,1213, а також інші нежитлові приміщення з реєстраційними номерами об`єкту нерухомого майна:

- 201 (інші нежитлові приміщення № VI, II, VII-3, загальною площею 396,2 кв.м.);

-101 (128/1000 частин будівлі гуртожитку, об`єкт житлової нерухомості: об`єкт в процесі виділу частки);

-101 (321/1000 частина будівлі гуртожитку) використання та розпорядження належним їм нерухомим майном: у даному гуртожитку, в тому числі виселення осіб, що там проживають, а також заборону відчуження майна в будь-який спосіб будь-якій особі.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складений 16 лютого 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1