Провадження № 1-кс/344/4430/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області підполковника поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 від 01.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И ЛА :

03.06.2024 до слідчого судді Івано-Франківського міського суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , яке подане в рамках кримінального провадження, внесеного 01.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 01.04.2024 приблизно о 11.38 год водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки Mercedes-Benz Sprinter 310 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався лівою смугою прямої ділянки автодороги Н-09 сполученням «Мукачеве-Львів» у напрямку м. Мукачеве, що між с. Ямниця та с. Тязів Івано-Франківського району. Дана ділянка дороги має по дві смуги руху у кожному напрямку і зустрічні потоки розділені осьовою суцільною подвійною лінією дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху України (надалі ПДР України), перетинати яку заборонено. В цей час у попутному напрямку, також по лівій смузі і позаду автомобіля марки Mercedes-Benz Sprinter 310 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався автомобіль марки Opel Insignia, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , в якому на передньому сидінні пасажира знаходився ОСОБА_8 . При наближенні до місця заїзду ліворуч, де проходила тролейбусна лінія у напрямку зупинки ТОС «Барва», водій ОСОБА_5 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виконуючи маневр повороту ліворуч, перетнув лінію дорожньої розмітки 1.3. ПДР України, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем марки Opel Insignia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який також перетнув лінію дорожньої розмітки 1.3 ПДР України, виїхав на смугу зустрічного руху та виконував обгін автомобіля марки Mercedes-Benz Sprinter 310 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

При цьому ОСОБА_5 порушив вимоги ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, а саме: АДРЕСА_1 .

У результаті порушення водієм ОСОБА_5 ПДР України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої на місці події наступила смерть водія автомобіля марки Opel Insignia, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 та його пасажира ОСОБА_8 .

У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , громадянин України, одружений, працюючий на посаді слюсаря будівельного ТзОВ «АСК Інвест», раніше не судимий.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, повністю підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні: протоколом огляду місця події; показами свідків, висновками фототехнічної та інженерно-транспортних експертиз, а також іншими доказами у кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи про неминучість покарання, яке передбачено санкцією ч. 3 ст. 286 КК України.

З огляду на вищевикладене, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, не можливе.

Застосування запобіжного у вигляді особистої поруки не може запобігти зазначеному ризику, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

При вирішенні питання про незастосування суворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою органом досудового розслідування враховано ті обставини, що ОСОБА_5 раніше не судимий, одружений, має постійне місце роботи і проживання, характеризується з позитивної сторони, вчинив злочин за наявності обоюдної форми вини.

Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_5 , доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу.

З викладеного вище вбачається, що запобігти цьому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив клопотання задоволити.

Слідчий підтримав думку прокурора.

Захисник заперечив щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Просив врахувати те, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, одружений, на його утриманні є син 2005 року народження та дочка 2010 року народження. Також має постійне місце роботи та забезпечує сім`ю матеріально. Разом з тим, підозрюваний отримав важкі тілесні ушкодження, на даний час перебуває на амбулаторному лікуванні та потребує постійного медичного огляду та регулярного обстеження в сімейного лікаря в м. Галич та в спеціалізованих відділеннях обласної клінічної лікарні. Просив застосувати щодо підозрюваного більш м'який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний підтримав думку захисника. Просив застосувати особисте зобов`язання.

Заслухавши учасників, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000233 від 01.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

31 травня 2024 року ОСОБА_5 в порядку ст.278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, а саме те, що він підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті статті 5, а саме захисту особи від свавілля.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази: протокол огляду місця події від 01.04.2024, висновками експерта №СЕ -19/109-24/5591-ФП від 29.05.2024, №СЕ-19/109-24/4960-ІТ від 16.05.2024, №СЕ-19/109-24/4650-ІТ від 23.05.2024, №СЕ-19/109-24/78709-ІТ від 31.05.2024.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у відповідності до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Разом з тим, слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, слідчим суддею визначено, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Так, слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Проаналізувавши доводи слідчого та прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що у судовому засіданні знайшли підтвердження ризик, визначений ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює про неминучість покарання, яке передбачено санкцією ч. 3 ст. 286 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

При цьому слідчий суддя, бере до уваги, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я, те, що раніше не судимий; має постійне місце проживання та роботи, працює на посаді слюсаря будівельного в ТОВ «АСК Інвест», одружений, має 2 дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на даний час є повнолітнім, та малолітню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №10028, виданої КНП «ОКЛ ІФ МР», ОСОБА_5 01.04.2024 був доставлений лікарями карети швидкої допомоги (ДТП близько 11 год 30 хв в районі смт. Ямниця, пацієнт - водій автомобіля) та знаходився на стаціонарному лікуванні з 01.04.2024 до 22.04.2024. Стан хворого при виписці задовільний. Скарги на незначний біль в правій половині грудної клітки.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Заперечуючи щодо застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту сторона захисту, послалась на те, що підозрюваний одружений, має на утриманні малолітню дитину, постійне місце роботи та забезпечує сім`ю матеріально, та йому необхідне лікування. Однак, таке не може бути безумовною підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Одного лише твердження підозрюваного не достатньо для переконання, що він буде дотримуватися відповідних процесуальних обов`язків за наявності загрози у покаранні за вчинення кримінального правопорушення, зважаючи, що підозра пред`явлена лише 31.05.2024. Будь-які характеристики особи підозрюваного стороною захисту не надано.

За наявності потреби покинути місце проживання, зокрема у випадку обстеження в сімейного лікаря та в спеціалізованих відділеннях обласної клінічної лікарні підозрюваний не позбавлений отримати на таке відповідний постійний дозвіл.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, особливо в умовах воєнного стану, який запроваджений на території України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, дотримуючись принципів співрозмірності між тяжкістю кримінального правопорушення (характером кримінального правопорушення згідно оголошеної підозри) та характером цього запобіжного заходу.

Згідно ч. 6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 5 ст.196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Як вбачається з ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

З урахуванням наведеного, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на думку слідчого судді, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства, враховуючи обставини саме даного кримінального провадження на початковому етапі.

Наведені слідчим суддею висновки свідчать, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, підлягає задоволенню.

Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст.177, 181, 186, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: будинок АДРЕСА_2 , строком до 31 липня 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби по місцю реєстрації свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та на в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки покласти на ОСОБА_5 до 31 липня 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 .

Роз`яснити виконавцям, що навмисне невиконання службовою особою ухвали суду або здійснення перешкод їх виконання тягне кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у випадку необхідності залишити житло він має отримати відповідний дозвіл слідчого, прокурора або суду. В іншому випадку це буде вважатися порушенням умов дотримання запобіжного заходу та може бути підставою для ініціювання питання слідчим чи прокурором щодо його зміни на інший, більш суворий.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала діє до 31 липня 2024 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 04 червня 2024 року.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1