У Х В А Л А

Справа №348/296/24

14 травня 2024 року м.Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , її представника, адвоката ОСОБА_4 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність працівників Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

05.03.2024 року ОСОБА_3 звернулася в суд із скаргою на бездіяльність працівників Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії.

Крім того, у своїй скарзі ОСОБА_3 просила витребувати від ТзОВ «ЛАЙВСТОК - ПАРИЩЕ», що за адресою: АДРЕСА_1 - документи, які пов`язують її, ОСОБА_3 із вказаною юридичною особою.

В судовому засіданні скаржник та її представник заявлені вимоги підтримали, в тому числі дане клопотання, з підстав, зазначених у скарзі і просили його (клопотання) задоволити.

Представник Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області в судове засідання не прибув. Про дату час та місце розгляду повідомлявся судом заздалегідь та належним чином. Про причин неявки суд не повідомив.

Розглянувши клопотання про витребування доказів, вислухавши пояснення скаржника та її представника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Як визначено ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.1, абз.1 ч.3 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

У відповідності до абз.2 ч.3 ст.93 КПК України, ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Також слідчий суддя констатує, що дізнавач, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Як закріплено в ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - це суддя, до повноваження якого належить здійснення порядку судового контролю за дотриманням прав, свобод, інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Завданням слідчого судді відповідно до вимог чинного КПК України є контроль законності рішень, дій чи бездіяльності, зокрема слідчого, на досудовому розслідуванні.

Отже, здійснюючи судовий контроль слідчий суддя не може втручатись у дискреційні повноваження органів досудового розслідування щодо аналізу доказів, зібраних у кримінальному провадженні, здійснювати вибір варіанту рішення відповідно до власних міркувань та правової кваліфікації діянь, оскільки це означало би підміну функцій слідчого/прокурора.

Таким чином, слідчий суддя звертає увагу, що збирання доказів, у тому числі витребування відповідних документів, на стадії досудового розслідування відноситься до компетенції слідчого, дізнавача, прокурора, а тому, з огляду на викладене вище, в задоволенні клопотання скаржника ОСОБА_3 про витребування доказів по справі за її скаргою на бездіяльність працівників Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії, слід відмовити.

На підставі наведенного, керуючись ст.ст.2, 3, 9, 91, 93, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання скаржника ОСОБА_3 про витребування доказів по справі за її скаргою на бездіяльність працівників Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1