Справа № 206/3177/24
Провадження № 1-кс/206/685/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого слідчого відділення ВП №4 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , що погоджено з прокурором Лівобережної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 за кримінальним провадженням №0000447 від 16.06.2024, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Енергодар Запорізької області, громадянина України, з вищою освітою, непрацевлаштованого, студента 5 курсу «Класичного приватного університету», не маючого на утриманні неповнолітніх дітей чи інших непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2024 року слідча СВ ВП №4 Дніпропетровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 16.06.2024 приблизно о 14 годині 07 хвилин, ОСОБА_5 проходив торгівельною залою приміщення супермаркету ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Роторна, 21, де зустрів раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якому через плече була одягнена текстильна сумка марки «Staff». В цей час, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, а саме вказаної сумки, належної неповнолітньому ОСОБА_8 , яку ОСОБА_5 визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Будучи обізнаним, що 24.02.2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації, на території України було введено воєнний стан, а також те, що у подальшому, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.05.2024 № 271/2024, строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року продовжено строком на 90 діб, ОСОБА_5 приступив до реалізації свого злочинного умислу.

Так ОСОБА_5 , реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), знаходячись у торгівельній залі приміщення супермаркету ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Роторна, 21, діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи її настання, усвідомлюючи, що його дії є відкритими та очевидними для малолітнього ОСОБА_8 , підійшов до нього ззаду та обома руками зняв з останнього його текстильну сумку марки «Staff».

Далі, доводячи свій злочинний умисел на відкрите викрадення майна

неповнолітнього ОСОБА_8 , в умовах воєнного стану, до кінця,

ОСОБА_5 перебуваючи у тому ж місці та в той же час, тобто у торгівельній залі приміщення супермаркету ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Роторна, 21, 16.06.2024 приблизно о 14 годині 10 хвилин, тримаючи текстильну сумку марки «Staff», належну неповнолітньому ОСОБА_8 , у руках, зник з місця вчинення злочину, таким чином викрав її, після чого розпорядився нею на власний розсуд, спричинивши при цьому малолітньому потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду.

Таким чином умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчий зазначає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінально процесуальним кодексом України, ніж тримання під вартою, є недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Досудовим розслідуванням було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить та обставина, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії ТЯЖКИХ злочинів, тому усвідомлюючи про покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органів Національної поліції України, прокуратури та суду;

про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, що свідчить про можливість продовження злочинної діяльності, окрім того підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків у суспільстві та непрацевлаштований.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та пояснив, що саме такий запобіжний захід зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_4 просив застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі та заявив клопотання про взяття особи на поруки Дніпровською філією громадської спілки «Міжнародна антинаркотична асоціація».

Підозрюваний ОСОБА_5 просив не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та передати його на поруки.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши надані стороною обвинувачення письмові матеріали, суд приходить до наступного висновку.

В провадженні слідчого СВ ВП №4 Дніпропетровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000447 від 16.06.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до Витягу з ЄРДР за № 0000447 від 16.06.2024, було внесено відомості, що 16.06.2024 приблизно о 14:10 годині у приміщенні супермаркету ТОВ «АТБ-Маркету», за адресою: м. Дніпро, вул. Роторна, 21, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в умовах воєнного стану, відкрито заволодів майном малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив майного збитку (ЖЄО №8854).

17.06.2024 року ОСОБА_5 в порядку ст.ст. 276-279 КПК України було письмово повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ним підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст.131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За правилами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місті його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців, а також інші обставини зазначені в законі.

Ризиком у контексті клопотання є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству, так як правопорушення вчинено відносно малолітньої особи.

На цей час наявні підстави для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді саме тримання під вартою, оскільки існують обставини, що дають можливість стверджувати про наявність ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років та на цей час існують ризики того, що він може переховуватися від суду та органів досудового слідства, а також зважаючи на те, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо застосування особистої поруки слід зазначити наступнею.

Особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу (ч. 1 ст. 180 КПК України).

Особиста порука, як і особисте зобов`язання, належить до тієї категорії запобіжних заходів, у ході яких використовується моральний (психічний) метод впливу на поведінку обвинуваченого.

Довіра до поручителя перш за все полягає в усвідомленні суду того факту, що поручитель зможе сприяти досягненню мети запобіжних заходів та виконанню обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Згідно ч. 2 ст.180 КПК України кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Особиста порука як запобіжний захід застосовується з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його своєчасної участі в кримінальному провадженні. Вона обирається за наявності загальних підстав (ст. 177 КПК), і, крім того, особливих підстав. Особиста порука основана на довірі до поручителя з боку суду, яка, в свою чергу, ґрунтується на особливих моральних якостях поручителя, його авторитеті, зокрема, для обвинуваченого, що робить можливим для поручителя забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та у разі потреби - доставку його до органу розслідування чи в суд на першу вимогу.

Таким чином, особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку обвинуваченого, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за нього поручилися.

Відповідно до клопотання захисника ОСОБА_4 , яке заявлено в письмовій формі під час судового засідання, що керівник Дніпровської філії ГС «МАА» ОСОБА_9 готовий взяти обвинуваченого ОСОБА_5 на особисту поруку та ручаються за його належну поведінку, зобов`язуючись забезпечити явку і при необхідності доставку до суду на першу вимогу.

Суд, визначаючи одного поручителя - особу, яка заслуговує на особливу довіру, повинен встановити чи заслуговує поручитель на його довіру, чи здатний поручитель (в силу особливих моральних якостей, авторитету, фізичного і психічного стану здоров`я тощо) достатньо впливати на обвинуваченого, щоб забезпечити його належну процесуальну поведінку. Авторитет поручителя визначається його службовим становищем, поведінкою в колективі, побуті, його особистими якостями.

З урахуванням існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, даний захід, з урахуванням тяжкості скоєного кримінального правопорушення, на думку слідчого суддів, не здатний належним чином впливати на процесуальну поведінку ОСОБА_5 та в повній мірі забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.

Вважаю, що клопотання та додані матеріали, надані слідчим, доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що підтверджується наступними дослідженими копіями документів, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.06.2024; протоколом огляду місця події від 16.06.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 16.06.2024; протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 від 17.06.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками неповнолітньому потерпілому ОСОБА_8 від 17.06.2024; протоколом допиту законного представника потерпілого ОСОБА_10 від 17.06.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками законному представнику ОСОБА_10 від 17.06.2024 року та іншими матеріалами.

Суд приходить до висновку про необхідність визначення застави як альтернативного запобіжного заходу триманню під вартою - у розмірі сто п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454 200 гривен, що, на думку слідчого судді, є обґрунтованим, оскільки такий розмір застави є пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи дані, які містяться в матеріалах клопотання, та обставин кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, а також буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 як підозрюваним, покладених на нього обов`язків, та забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Отже, виходячи з практики ЄСПЛ, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому розмір застави у сумі 454 200 гривен є достатнім.

Зі змісту ч.ч. 4, 5 статті 202 КПК України слідує, що підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти негайно, але не більше протягом одного робочого дня після внесення застави, визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при відсутності іншого судового рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою; після отримання та перевірки документа, підтверджуючого факт внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення повинна повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Таким чином, відповідно до вище перелічених статей вважаю за необхідне при винесенні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 визначити розмір застави у розмірі 454 200 гривен, яку він має право у будь - який момент внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, після чого він може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, перелічені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Але у випадку невиконання вище перелічених обов`язків, застава може бути звернена в дохід Держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід Держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

З урахуванням викладеного, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти ризикам, встановленим під час досудового слідства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 131, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі та передачу ОСОБА_5 на поруки - відмовити.

Клопотання слідчого слідчого відділення ВП №4 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , що погоджено з прокурором Лівобережної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 18 червня 2024 року до 17 серпня 2024 року включно.

Встановити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 454 200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) грн у національній грошовій одиниці, яку може бути внесено як самим підозрюваним так і іншою фізичною особою на наступні реквізити одержувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, МФО 820172, р/р UA0017442 в ГУДКСУ у м. Київ.

В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1. прибувати до слідчого СВ ВП №4 Дніпропетровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області із встановленою ним періодичністю чи за викликом;

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3. зобов`язати здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 на строк не більше двох місяців.

В разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровському апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1