Справа № 161/8597/24 Провадження №11-сс/802/261/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

дізнавача ОСОБА_7 ,

скаржника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 травня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 звернувся до Луцького міськрайонного суду зі скаргою на постанову дізнавача СД ВП №3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 від 26.04.2024 року про закриття кримінального провадження №0000300 від 02.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України.

Подану скаргу обґрунтовує тим, що 26.04.2024 року дізнавачем СД ВП №3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 було безпідставно винесено постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження. В даній постанові дізнавач зазначив, що в даному випадку відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України. Проте, на думку скаржника з часу внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення та початку досудового розслідування дізнавачем всупереч ст. 9 КПК України не було вчинено всіх належних слідчих дій спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, окрім як допиту двох свідків та слідчого експерименту.

Звертає увагу суду на те, що дізнавачем не було зроблено слідчих дій відносно відео-доказів, що були надані ним та які мають суттєве значення для даного кримінального провадження. Також не проведено необхідних експертиз на підставі показань свідків.

Разом з тим, вказує, що також не було повідомлено про підозру особам, які вчинили протиправні дії щодо нього тим більше, враховуючи те, що згідно ч.1 ст. 298-1 КПК України процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні про кримінальні проступки, крім визначених ст. 84 КПК України, також є пояснення осіб, результати медичного освідування, висновок спеціаліста, показання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, що достатньо для повідомлення підозри винній особі.

Таким чином, вважає, що дізнавач дійшов помилкового висновку про нібито відсутність складу кримінального правопорушення в даній справі і передчасно виніс постанову про закриття кримінального провадження.

Посилаючись на вищевикладене просив задовольнити дану скаргу та скасувати постанову від 26.04.2024 року про закриття кримінального провадження №0000300 та зобов`язати дізнавача СД ВП №3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 поновити кримінальне провадження №0000300 від 02.11.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 травня 2024 року в задоволенні вищевказаної скарги ОСОБА_8 відмовлено.

Постанову дізнавача СД ВП №3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 від 26.04.2024 року про закриття кримінального провадження №0000300 від 02.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України залишено в силі.

Матеріали кримінального провадження №0000300 від 02.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України повернуто дізнавачу СД ВП №3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 за минанням потреби.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що кримінальне провадження закрито законно й обґрунтовано. ОСОБА_8 не наведено обґрунтованих доводів, які б свідчили про те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні дізнавачем не вжито належних заходів або надана невірна правова оцінка здобутим в ході розслідування доказам. Крім того, як було встановлено слідчим суддею в рамках даного кримінального провадження проведено усі необхідні слідчі дії. Разом з тим у судовому засіданні зі слів скаржника, останній вважає, що в даному кримінальному провадженні проведені усі необхідні слідчі дії, і на його думку дізнавачу необхідно скласти обвинувальний акт та скерувати його до суду для розгляду по суті.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати та прийняти нове судове рішення, яким скасувати постанову дізнавача про закриття кримінального провадження від 02.11.2023 року. Вказує про те, що він наголошував слідчому судді, що дізнавачем не проведено усіх необхідних слідчих дій для завершення дізнання, а оскільки він не є юридично обізнаною особою, то не знає які саме слідчі дії згідно закону повинен зробити слідчий чи дізнавач.

Звертає увагу суду, що зазначав слідчому судді про те, що дізнавачу необхідно провести слідчі дії та за їх результатом оголосити підозру та направити справу прокурору чи до суду для її розгляду по суті і встановлення винуватості чи невинуватості особи.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, скаржника ОСОБА_8 , який апеляцію підтримав та просив її задовольнити, думку прокурора та дізнавача, які проти апеляції кожен зокрема заперечили, оскільки вважають її безпідставною, перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно ч. 2 ст. 9 КПК України, під час розгляду кримінального провадження, зокрема дізнавач зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення. При цьому ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи (ч. 2, 4 ст. 17 КПК України).

Жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення; кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права; жодна особа не може бути примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні її близькими родичами чи членами її сім`ї кримінального правопорушення (ст. 18 КПК України).

Згідно вимог ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, а під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності (ст. 284 КПК України).

З огляду на викладене, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, дізнавачем, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої дізнавачем, слідчим постанови, а у разі, якщо дізнавачем, слідчим закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи дізнавача на їх спростування.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті дізнавачем рішення про закриття кримінального провадження були дотримані в повному обсязі, а слідчим суддею були враховані усі доводи, викладені в скарзі ОСОБА_8 .

Здійснивши розгляд скарги ОСОБА_8 на постанову про закриття кримінального провадження та ухваливши рішення про відмову в задоволенні цієї скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що дізнавачем проведено достатній обсяг слідчих та процесуальних дій, здобуто достатньо доказів та допитані свідки, і прийняте цілком обґрунтоване рішення про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Такі висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, є належним чином умотивованими та відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, постановою дізнавача СД ВП № 3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 було закрите кримінальне провадження №0000300 від 02.11.2023 року, за ч.1 ст. 129 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. При цьому у вказаному кримінальному провадженні були здійснені наступні слідчі дії: проведені допити свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , оглянуте місце події, долучений і досліджений відеозапис, наданий ОСОБА_8 , проведений слідчий експеримент на місці події.

Під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження дізнавачем було з`ясовано, що інших даних, які б стали доказами вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 з приводу погрози вбивством ОСОБА_8 під час досудового розслідування здобуто не було.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку стосовно того, що дізнавач під час проведення досудового розслідування у відповідності вимог ст. 223 КПК вжив необхідні дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів та їх перевірку, дослідив та перевірив обставини, зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, надав їм належну оцінку, досудове розслідування проведено із застосуванням всіх можливих засобів для всебічного, неупередженого та об`єктивного розслідування, з перевіркою всіх фактичних обставин справи, що може мати суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Доцільність проведення будь-яких інших слідчих (розшукових) дій не убачається, оскільки вони не здатні вплинути на наявні результати кримінального провадження, тобто колегія суддів приходить до переконання, що не існує правової необхідності проводити інші процесуальні дії чи приймати процесуальні рішення у цьому кримінальному провадженні, тому доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не в повному обсязі досліджено обставини справи, не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають.

Таким чином, постанова дізнавача про закриття кримінального провадження відповідає вимогам кримінального процесуального закону, так як дотримані в повному обсязі положення КПК України щодо всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та надана належна правова оцінка всім доказам у їх сукупності.

Оскаржувана ухвала слідчого судді, з огляду на викладене вище, також є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 травня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову дізнавача СД ВП №3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 від 26.04.2024 року про закриття кримінального провадження №0000300 від 02.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді