УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 638/5578/24

провадження № 51 - 1734 впс 24

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

розглянула у судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 0000075 від 13 квітня 2023 року (справа № 638/5578/24) щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, з Дзержинського районного суду м. Харкова до Канівського районного суду Черкаської області і

встановила:

до Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) надійшло вказане клопотання захисника. Клопотання мотивовано тим, що до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000075 від 13 квітня 2023 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5

ст. 191, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі - КК України), проте, сторона захисту вважає, що дане провадження надійшло до цього суду з порушенням правил підсудності.

Захисник вказує, що ОСОБА_6 на час інкримінованих йому дій обіймав посаду керівника контракту ТОВ «БК «Енергетично - дорожнє будівництво» (далі - ТОВ «ЕДБ»), яке зареєстроване за адресою: Черкаська область, м. Канів,

вул. Енергетиків, 65, а тому, як зазначає сторона захисту, мав статус службової особи, наділеної організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Як зазначає захисник, відповідно до викладеного обвинувачення, способом вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень по заволодінню чужим майном було внесення недостовірних даних до офіційних документів, а саме актів приймання виконаних робіт за формою КБ-2в, що призвело до необґрунтованого перерахування бюджетних коштів Службою автомобільних доріг у Харківській області на рахунок ТОВ «ЕДБ».

За таких обставин, на думку сторони захисту, місцем вчинення вказаних правопорушень є місце розташування ТОВ «ЕДБ», а саме Черкаська область,

м. Канів, вул. Енергетиків, 65, що знаходиться у межах територіальної юрисдикції Канівського районного суду Черкаської області. Ураховуючи норми ч. 1 ст. 32 КПК України, просить направити згадане кримінальне провадження саме до цього суду, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Учасникам судового провадження було направлено повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання. Заперечень та клопотань про відкладення розгляду на іншу дату не надійшло.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, позицію захисника ОСОБА_5 , письмове заперечення прокурора, перевіривши наведені у клопотанні доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПКУкраїни, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Частиною 3 ст. 34 КПК України передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Як убачається із наявних у Суді матеріалів за клопотанням, до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 13 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, є особливо тяжким та більш тяжким кримінальним правопорушенням серед інших у цьому кримінальному провадження.

Зі змісту вказаного обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великому розмірі.

Також, зі змісту обвинувального акту вбачається, що більш тяжкий інкримінований ОСОБА_6 злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, було вчинено за таких обставин.

ОСОБА_6 , обіймаючи посаду керівника контракту ТОВ «ЕДБ», яке зареєстроване за адресою: Черкаська область, м. Канів, вул. Енергетиків, 65, з метою заволодіння чужим майном вніс недостовірні дані до офіційних документів, а саме актів приймання виконаних робіт за формою КБ-2в, після чого власноруч підписав та скріпив печаткою, що призвело до необґрунтованого перерахування бюджетних коштів Службою автомобільних доріг у Харківській області на рахунок ТОВ «ЕДБ», що завдало шкоди охоронюваним законом інтересів в особливо великих розмірах.

Склад злочину, передбачений у ст. 191 КК України, визначений законодавцем як матеріальний і вважається закінченим за ознакою «заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем» (що в цьому випадку і інкримінується обвинуваченим) з моменту отримання можливості винною особою розпорядитися ним на власний розсуд.

У цій справі майнова шкода настала в момент перерахунку коштів з рахунку Службою автомобільних доріг у Харківській області. У цей же час обвинувачений (якщо його винуватість буде доведено в установленому законом порядку) отримав можливість розпоряджатись цими коштами, а тому саме в цей момент злочин слід вважати закінченим.

Разом з тим, місце знаходження юридичної особи, на рахунок якої перераховано гроші, не є визначальним у цьому випадку, оскільки відповідна особа (обвинувачений) міг розпоряджатися такими коштами в будь-якому місці, з використанням відповідних сучасних програмно-технічних засобів і банківських сервісів.

З огляду на зазначене і з урахуванням викладених у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не вбачається конкретного місця (адміністративно-територіальної одиниці) де саме обвинувачений, за версією органу досудового розслідування, отримав можливість розпорядитися коштами Служби автомобільних доріг у Харківській області, а отже неможливо точно визначити місце вчинення злочину.

Тому, зі змісту обвинувального акта не вбачається, що більш тяжке кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_6 , передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, було вчинено на території, що відноситься до територіальної юрисдикції саме Канівського районного суду Черкаської області.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що клопотання захисника слід залишити без задоволення.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 32, 34 КПК України, колегія суддів

постановила:

залишити клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 0000075 від 13 квітня 2023 року (справа № 638/5578/24) щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, з Дзержинського районного суду м. Харкова до Канівського районного суду Черкаської області, без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3