№ пр. 1-кп/336/758/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002629 від 15.11.2023 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Оріхів Пологівського району Запорізької області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, який не працює, має на утримані неповнолітню дитину сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В період часу з серпня 2023 року по жовтень 2023 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, таємно, з корисливих мотивів, через не зачинені двері проник до приміщення адміністративної будівлі структурного підрозділу «Пологівська дистанція сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Придніпровської залізниці», яка розташована за адресою: Запорізька область, Пологівського району, місто Оріхів, вулиця Приходько,3, де з кімнати зберігання електрообладнання, таємно викрав: блок реле М2 №00623, 1980 року випуску, вартість якого складає 48500,00грн.; блок реле СП69 №4397, 1985 року випуску, вартість якого складає 40200,00грн.; блок реле П62 №00517, 1985 року випуску, вартість якого складає 49900,00грн.; блок реле ВД62 №3178, 1978 року випуску, вартість якого складає 54900,00грн.; блок реле ВД62 №3071, 1985 року випуску, вартість якого складає 54900,00грн.; блок реле М2 №727, 1980 року випуску, вартість якого складає 48500,00грн.; блок реле СП69 №3780, 1979 року випуску, 1980 року народження, вартість якого складає 40200,00грн.; блок реле М1 №1491, 1978 року випуску, вартість якого складає 48300,00грн.; блок реле СП69 №00123, 1980 року випуску, вартість якого складає 40200,00грн.; блок реле М2 №1652, 1988 року випуску, вартість якого складає 48500,00грн.; блок реле М2 №2147, 1985 року випуску, вартість якого складає 48500,00грн.; блок реле М2 №4844, 1981 року випуску, вартість якого складає 48500,00грн.; блок реле СП69 №4433, 1985 року випуску, вартість якого складає 40200,00грн.; блок реле УП65 №00359, 1968 року випуску, вартість якого складає 39700грн.; блок реле СП69 №3976, 1979 року випуску, вартість якого складає 40200,00грн.; блок реле СП69 №5375, 1981 року випуску, вартість якого складає 40200,00грн.; реле НМШІ-1440, №06720, 1983 року випуску, вартість якого складає 14600,00грн.; реле НМШ2-4000, №79771, 1980 року випуску, вартість якого складає 12300,00грн.; реле НМШ2-4000, №21373, 1979 року випуску, вартість якого складає 12300,00грн.; реле НМШ2-3000, №02840, 1980 року випуску, вартість якого складає 12100,00грн.; реле ЗБ-ДСШ, №00004, 1979 року випуску, вартість якого складає 18100,00 грн.; реле ЗБ-ДСШ, №16561, 1979 року випуску, вартість якого складає 18100,00 грн, які належать структурному підрозділу «Пологівська дистанція сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Придніпровської залізниці», після чого разом із викраденим майном залишив місце вчинення злочину і в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив вказаній юридичній особі майнову шкоду на загальну суму 568598 гривень 85 копійок, що є великим розміром.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі. Пояснив, що потребував гроші на лікування цивільної дружини, дістати ніде не міг. В серпні-вересні 2023 року біля будівлі на дистанції колії побачив розкидані від вибуху речі. Підійшовши ближче, побачив, що у частково зруйнованій будівлі відсутні двері, проник до будівлі. З приміщення будівлі він викрав блоки реле, оскільки знав, що вони містять кольорові метали. В подальшому він мав намір розібрати реле та здати метал. Він погрузив все у 10-12 мішків та за допомогою велосипеду того ж дня вивіз до себе (він проживав поруч), зробивши кілька ходок. Обвинувачений розуміє протиправність вчиненого, щиро розкаюється. Пояснив, що його дружина померла, залишивши дитину, яку він самостійно виховує. Сенс його життя зараз полягає у вихованні дитини.

В судові засідання представник потерпілого не з`явився, тому суд на підставі ст. 325 КПК України, враховуючи думку учасників справи, розглянув кримінальне провадження за його відсутності.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом ухвалено обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого, та процесуальних документів, які впливають на вирішення долі речових доказів.

Аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний, послідовний характер та достатньо деталізовані, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі, його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане в проникнення інше приміщення, вчинене у великих розмірах, та в умовах воєнного стану.

Те, що за словами обвинуваченого, будівля була частково зруйнована, чим фактично було полегшено доступ до приміщення, не свідчить про те, що доступ у це приміщення був вільним. Тому кваліфікуюча ознака «проникнення у інше приміщення» є вірною. Такі висновки суду узгоджуються із правовою позицією, викладено у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 754/17292/15-к.

Висновком судово-психіатричного експерта № 42 встановлено, що обвинувачений у період здійснення інкримінованого правопорушення розладів психічної діяльності не виявляв і на час проведення експертизи не виявляє, він міг і на теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.368КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, відсутні.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, визнання вини.

Оцінюючи відомості про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 вважається раніше не судимою особою, на обліку лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (мати якого, ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ), приділяє сину багато часу, справляється з батьківськими обов`язками, добре характеризується, що підтверджується характеристикою № 03-06/0424 від 11.12.2023, складеною першим заступника начальника Оріхівської міської військової адміністрації, відповідно до довідки від 26.12.2023 є внутрішньо переміщеною особою.

Керуючись вище наведеним при призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, яке закон відносить до тяжкого злочину, конкретні обставини злочину, відшкодування шкоди шляхом повернення викраденого, вищенаведені відомості про особу обвинуваченого, а також думку прокурора, який вважав за можливе призначити покарання з випробуванням, суд вважає необхідним і достатнім покарання для обвинуваченого у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 4 ст. 185КК України, та, оскільки ОСОБА_6 не несе високої суспільної небезпеки, одноособово доглядає за малолітнім сином, на переконання суду виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, а тому слід звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши тривалість іспитового строку у межах, визначених ст. 75 КК України, із покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, що буде справедливим і достатнім для попередження вчинення нових кримінальний правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 373-376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням строком на два роки, поклавши на нього передбачені ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2023 у справі № 335/12437/23 на: блок реле М2 №00623, 1980 року випуску; блок реле СП69 №4397, 1985 року випуску; блок реле П62 №00517, 1985 року випуску; блок реле ВД62 №3178, 1978 року випуску; блок реле НОМЕР_1 , 1985 року випуску; блок реле М2 №727, 1980 року випуску; блок реле НОМЕР_2 , 1979 року випуску; блок реле М1 №1491, 1978 року випуску; Блок реле СП69 № НОМЕР_3 , 1980 року випуску; блок реле М2 №1652, 1988 року випуску; блок реле М2 №2147, 1985 року випуску; блок реле М2 №4844, 1981 року випуску; блок реле НОМЕР_4 , 1985 року випуску; блок реле НОМЕР_5 , 1968 року випуску; блок реле НОМЕР_6 , 1979 року випуску; блок реле СП69 № НОМЕР_7 , 1981 року випуску; реле НМШ1-1440, № НОМЕР_8 , 1983 року випуску; реле НМШ2-4000, № НОМЕР_9 , 1980 року випуску; реле НМШ2-4000, № НОМЕР_10 , 1979 року випуску; реле НМШ2-3000, № НОМЕР_11 , 1980 року випуску; реле 3Б-ДСШ, № НОМЕР_12 , 1979 року випуску; реле 3Б-ДСШ, № НОМЕР_13 , 1979 року випуску.

Вищевказані речі, що зберігають в камері схову Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області на підставі квитанції (номер книги обліку речових доказів 63, порядковий номер 162), повернути представнику структурного підрозділу «Пологівська дистанція сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Придніпровської залізниці».

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня направити поштою.

Суддя ОСОБА_1