Номер провадження:1-кс/521/1166/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 травня 2024 року м. Одеса
В С Т А Н О В И В:
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається наступне.
Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Малиновської окружної прокуратури м. Одеси.
Так, в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, було встановлено особу, яка може бути причетною до вчинення кримінального правопорушення, а саме гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та 20.12.2023 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
15.02.2024 року постановою керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 , строк досудового розслідування у даному провадженні було продовжено до 3-х місяців, тобто до 20.03.2024 року.
19.03.2024 року ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси строк досудового розслідування у даному провадженні було продовжено до 5-ти місяців, тобто до 20.05.2024 року. Досудове розслідування триває.
Так, 11.04.2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28.03.2024 року органом досудового розслідування було проведено обшук автомобіля марки «VOLVO FH 13.500», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , яким, на переконання слідчої, користується підозрюваний ОСОБА_7 .
Вказаний транспортний засіб, та ключі від нього були вилучені та визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Обґрунтовуючи клопотання слідча посилається на те, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище вказаного факту, а також наявністю достатніх підстав вважати, що вилучені речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є предметами злочину, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на вилучене майно.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив накласти арешт на вилучене майно. Окремою підставою арешту майна вважав можливу конфіскацію майна, яке передбачено як додаткове покарання за ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується у даному провадженні).
Представник власника (володільця) майна в судовому засіданні вважав клопотання органу досудового розслідування необґрунтованим та вважав невиправданим втручання у права володіння майном, яке належить третій особі. Посилання прокурора про можливу конфіскацію майна вважав безпідставними, оскільки санкція ч. 4 ст. 190 КК України у чинній редакції не передбачає такого виду додаткового покарання, а також те, що рішення приймається згідно з положеннями Закону, чинними на момент прийняття такого рішення.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані документи та вислухавши доводи учасників розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Аналізуючи вимоги КПК України, можна дійти висновку, що арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінальних правопорушень.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28.03.2024 року було задоволено клопотання органу досудового розслідування та надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «VOLVO FH 13.500», з державним номерним знаком НОМЕР_1 із метою відшукання викрадених грошових коштів, маршрутів пересування, товарних накладних, чорнових записів, бухгалтерії, іншої номенклатури, телефонів, сім-карт мобільних операторів, банківських карт, комп?ютерної техніки, а також предметів, знарядь та засобів спеціально пристосованих для вчинення шахрайства або інших речей, що можуть використовуватись для здійснення даного злочину.
11.04.2024 року органом досудового розслідування проведено обшук зазначеного транспортного засобу.
Так, слідчий суддя, вважає, що органом досудового розслідування не обґрунтовано можливості (необхідності) використання вказаного майна як доказу у даному кримінальному провадженні.
Вилучене майно не зазначено у переліку, яке планувалось відшукати слідством на підставі ухвали слідчого судді від 28.03.2024 року, крім того, жодним чином не обґрунтовано, що дане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується у даному кримінальному провадженні або є майном, яке набуте кримінально-протиправним шляхом.
Обставини, що вилучене майно може слугувати доказом є лише припущенням слідства та жодним чином необґрунтовано.
Крім того, слідчим суддею встановлено, даний транспортний засіб - належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (згідно документів, що містяться в матеріалах клопотання).
Отже, арешт вказаного майна, у даному випадку, є втручанням у право мирно володіти своїм майном його власником, який до того ж не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, а також враховуючи положення ч.ч. 3, 4 ст. 5 КК України та ч. 1 ст. 5 КПК України, прокурором також не доведена мета забезпечення арешту, як конфіскація майна.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для арешту майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309 КПК України, слідчий суддя
Автомобіль марки «Volvo FH13.500», н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 та ключі від нього - повернути власнику за належністю або уповноваженій ним особі.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1