Справа № 304/322/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000462 від 13.11.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великий Березний, Ужгородського району, громадянина України, із неповною середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, раніше судимого,

у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 cт. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із Закарпатського апеляційного суду після скасування вироку суду, надійшло для розгляду кримінальне провадження № 0000462 від 13.11.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 cт. 185 КК України (кримінальна справа №304/322/20).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.12.2023 оголошено розшук обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та оголошено розшук обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кримінальне провадження № 0000462 від 13.11.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 cт. 185 КК України виділено в окреме провадження і зупинено до їх розшуку. Розгляд кримінального провадження № 0000462 від 13.11.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 cт. 185 КК України - продовжено.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.02.2024 призначено кримінальне провадження № 0000462 від 13.11.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 cт. 185 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

21.03.2024 року прокурором, відповідно до ст.ст. 36, 338, 341 КПК України, змінено обвинувальний акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000462 від 13.11.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до зміненого обвинувального акту, 13 листопада 2019 року близько 02 години 50 хвилин ОСОБА_4 , умисно, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, та власного збагачення, всупереч волі власника, повторно, за попередньою змовою в групі з неповнолітніми особами, кримінальне провадження № 0000462 від 13.11.2019 за обвинуваченням яких у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 cт. 185 КК України виділено в окреме провадження ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, знаходячись по вул. Ужанській, що в м. Перечин, Ужгородського району, Закарпатської області підійшов до автомобіля марки ВАЗ 2107 д.н.з НОМЕР_1 , синього кольору, який знаходився позаду будинку АДРЕСА_2 , й яким користується потерпілий ОСОБА_8 , та відкривши капот на вище вказаному автомобілі викрав акумуляторну батарею, чорного кольору з написом «Vikinq», вартістю 525 гривень 20 копійок, після чого ОСОБА_4 відкрив на цьому автомобілі передні пасажирські дверцята, які були зачинені, звідки неповнолітні особи, кримінальне провадження за обвинуваченням яких виділено в окреме провадження, шляхом проникнення до салону автомобіля викрали автомагнітолу марки «SONI», моделі «HS- MP814», вартістю 329 гривень 00 копійок, автомобільну полицю з написом «FSTYLE», вартістю 267 гривень 00 копійок, акустичну систему марки «Pioneer» моделі «TS-А6973Е», вартістю 420 гривень 00 копійок, музичну колонку з написом «JBL».

Продовжуючи свою злочинну діяльність 13 листопада 2019 року близько 03 години 20 хвилин ОСОБА_4 , умисно, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, та власного збагачення, всупереч волі власника, діючи повторно, за попередньою змовою в групі з неповнолітніми особами, кримінальне провадження № 0000462 від 13.11.2019 за обвинуваченням яких у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 cт. 185 КК України виділено в окреме провадження ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, знаходячись по вул. Ужанській, що в м. Перечин Ужгородського району, Закарпатської області підійшов до автомобіля ВАЗ 2101 д.н.з НОМЕР_2 , жовтого кольору, який знаходився позаду будинку АДРЕСА_2 , й яким користується потерпілий ОСОБА_9 , та відкривши капот на вище вказаному автомобілі викрав акумуляторну батарею, чорного кольору з написом «VIRBAC», вартістю 545 гривень 20 копійок, після чого ОСОБА_4 відкрив на цьому автомобілі передні пасажирські дверцята, які були зачинені, проник в салон автомобіля, звідки викрав автомагнітолу з написом «SONI», моделі «CDX-GT450U», вартістю 1054 гривень 00 копійок, та автомобільну полицю з написом «AUDIOPRO», вартістю 176 гривень 00 копійок, акустичну систему марки «ProIogy» моделі «AV692», вартістю 585 гривень 00 копійок.

В подальшому ОСОБА_4 разом з неповнолітніми особами, кримінальне провадження № 0000462 від 13.11.2019 за обвинуваченням яких у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 cт. 185 КК України виділено в окреме провадження ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, взяли всі викрадені речі та віднесли до автомобіля на якому вони прибули в АДРЕСА_3 .

Кримінальні правопорушення стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

23.05.2024 року прокурор Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000462 зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 13.11.2019, з однієї сторони (далі - прокурор), та обвинувачений у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншої сторони (далі - обвинувачений), у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 36, 52, 468-470, 472 КПК України, під час судового розгляду, добровільно, за взаємною ініціативою обвинуваченого та прокурора уклали угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, cторони погоджуються з формулюванням фактичних обставин вказаних кримінальних правопорушень, їх правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 185 КК України та формулюванням зміненого обвинувачення.

Сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначених вище кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, яке буде відповідати меті, визначеній у ст. 50 КК України, та у відповідності до ст. 65 КК України буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Оскільки кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000462 від 13.11.2019, вчинені ним, 13 листопада 2019 року, тобто до постановлення вироків, якими він засуджений та які набрали законної сили, а саме: вирок Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2021 року, яким ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, та покарання, призначеного за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 22 грудня 2020 року, остаточно призначено до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць справа № 298/1637/20 (номер кримінального провадження 0000083); вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2021 року, яким ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців справа № 298/1734/19 (номер кримінального провадження 0000424); вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2021 року, яким ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці справа № 298/1735/19 (номер кримінального провадження 0000431); вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2021 року, яким ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці справа № 298/1791/19 (номер кримінального провадження 0000461); вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2021 року, яким ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за ч. 1 ст. 393 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців справа № 298/1387/20 (номер кримінального провадження 0000268).

Згідно укладеної угоди про визнання винуватості, сторонами такої узгоджено що остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити, на підставі ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати ОСОБА_4 покарання відбуте повністю за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2021 року, зарахувавши в строк відбуття покарання термін перебування його під вартою з 25 серпня 2020 року по 27 жовтня 2020 року, з 26 листопада 2020 року по 20 березня 2021 року, та відбуте частково покарання за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 22 грудня 2020 року, також зарахувати ОСОБА_4 покарання відбуте частково за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2021 року у справі № 298/1791/19, зарахувавши в строк відбуття покарання термін перебування його під вартою з 13 грудня 2019 року по 28 травня 2020 року , крім того зарахувати ОСОБА_4 покарання відбуті частково за вироками Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2021 року у справах № 298/1387/20, № 298/1735/19, №298/1734/19.

Згідно угоди, роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 185 КК України, при обставинах, викладених в зміненому обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Захисник у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, на адресу суду від них надійшли заяви про проведення судового засідання за їх відсутності. Потерпілими в кримінальному провадженні № 0000462 від 13.11.2019, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, прокурору в цьому кримінальному провадженні надано письмові згоди на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_4 .

Суд, вивчивши надані матеріали, заслухавши учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджені обвинуваченим та прокурором вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконався що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому права передбачені ч.4 ст.474 КПК України, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши обвинуваченому обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.

Згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_4 на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має.

Обставинами, які пом`якшують покарання згідно зі ст. 66 КК України, ОСОБА_4 є: добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які згідно із ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , досудовим розслідуванням не встановлено.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 в минулому був неодноразово засудженим, а саме: вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2016 року, визнаний винним та засуджений за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік; вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 09 листопада 2016 року, визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання з урахуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 71 КК України приєднано покарання за попереднім вироком та остаточно призначено 2 (два) роки 1 (один) місяць позбавлення волі. 17 січня 2019 року звільнений за закінченням терміну покарання, яке відбував у Миколаївській виправній колонії № 50; вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 22 грудня 2020 року, визнаний винним та засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2021 року, визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, та покарання, призначеного за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 22 грудня 2020 року, остаточно призначити до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць; вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2021 року, визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців; вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2021 року, визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці; вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2021 року, визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці; вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2021 року, визнаний винним та засуджений за ч. 1 ст. 393 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Відповідно до інформації, яка міститься в досудових доповідях, імовірність вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 є високою і може відбутися в будь-який момент, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, виправлення без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує конкретні обставини вчинення злочину, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку, що обвинуваченому за вчинення злочину, належить призначити узгоджену сторонами міру покарання в угоді у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Оцінюючи всі вищезазначені обставини щодо скоєних злочинів у їх сукупності, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, які згідно зі ст. 12 КК України є тяжкими, суд вважає, що розмір покарання ОСОБА_4 , за ч.3 ст. 185 КК України, узгоджений сторонами в угоді, відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого та вважає, що лише таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення злочинів як ним самим, так і іншими особами.

Згідно статті 50 КК України встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», а згідно статті 65 КК України встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», а тому суд враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, всі помякшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, та вважає за необхідне призначити йому узгоджене угодою покарання у виді позбавлення волі, яке на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Таке покарання, на переконання суду, є не лише співмірним протиправному діянню, а й необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів та запобігатиме вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Приписами ч.4 ст.70 КК України передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Положеннями п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 визначено, що коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК України: спочатку за правилами ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів. вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч.4 ст.70 КК; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків.

Таким чином, приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає покарання за сукупністю вироків.

Як вбачається з матеріалів даного провадження, кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 КК України, вчинені ОСОБА_4 13.11.2019 року, тобто до ухвалення щодо нього попередніх вироків.

Зважаючи на те, що кримінальні правопорушення, за якими обвинувачується ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні вчинені ним до постановлення попередніх вироків, при призначенні покарання застосовується ст. 70 ч.4 КК України.

При цьому, згідно ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 8 вересня 2023 року клопотання адміністрації державної установи „Маневицька виправна колонія № 42 про визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків на підставі ст.ст. 537, 539 КПК України щодо засудженого ОСОБА_4 було задоволено. Засудженому ОСОБА_4 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених згідно вироку Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2021 року та вироку Перечинського районного суду Закарпатської області від 4 червня 2021 року, остаточно визначити до відбування покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Постановлено строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання - 26 листопада 2020 року. На даний час ОСОБА_4 відбуває покарання.

Згідно вказаної ухвали суду було встановлено, що 22 грудня 2020 року ОСОБА_4 був засуджений Великоберезнянським районним судом Закарпатської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. Вироком Перечинського районного суду Волинської області від 4 червня 2021 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Вироком Великоберезнянським районним судом Закарпатської області від 11 червня 2021 року ОСОБА_4 вважати засудженим за ч. 2 ст. 185 КК, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Згідно вироку Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 22 грудня 2020 року та вироку Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2021 року ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочинів, що мали місце в період з 10 серпня 2020 року по 10 листопада 2020 року. При винесенні 11 червня 2021 року вироку Великоберезнянським районним судом Закарпатської області не було враховано вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 4 червня 2021 року, згідно якого ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочину, що мав місце 9 листопада 2019 року, а тому покарання ОСОБА_4 було призначено за сукупністю злочинів згідно ч. 4 ст. 70 КК України.

Поряд з цим, як вбачається з наданих копій з Державного реєстру судових рішень ухвал, постановлених в межах судового розгляду по справі № 298/1791/19 по якій вироком Перечинського районного суду Волинської області від 4 червня 2021 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі, в межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 13 грудня 2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжувався до його зміни ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 28 травня 2020 року. Вказаний строк, з урахуванням вимог ст.ст. 70, 72 КК України, слід зарахувати до строку покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, суд вбачає за належне визначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання в угоді у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, та на підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, та вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2021 року, яким ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України справа № 298/1637/20 (номер кримінального провадження 0000083) та вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2021 року, яким ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України справа № 298/1734/19 (номер кримінального провадження 0000424); (Які ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 8 вересня 2023 року на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених такими вироками, остаточно визначено до відбування покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі), вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2021 року, яким ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України справа № 298/1791/19 (номер кримінального провадження 0000461), вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2021 року, яким ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за ч. 1 ст. 393 КК України справа № 298/1387/20 (номер кримінального провадження 0000268), більш суворим, призначеним вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2021 року, визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України, остаточно призначити покарання у вигляді 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 під час даного досудового розслідування та підготовчого судового розгляду даного кримінального провадження не обирався, на даний час клопотань про обрання такого суду не подано, отже питання щодо нього судом в межах даного кримінального провадження не розглядається.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого по справі у рівній долі.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 371, 394, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.05.2024 року укладену між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000462 зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 13.11.2019, з однієї сторони (далі - прокурор), та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншої сторони (далі - обвинувачений), у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 36, 52, 468-470, 472 КПК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання за ч. 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, та вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2021 року, яким ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України справа № 298/1637/20 (номер кримінального провадження 0000083) та вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2021 року, яким ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України справа № 298/1734/19 (номер кримінального провадження 0000424); (Які ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 8 вересня 2023 року на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених такими вироками, остаточно визначено до відбування покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі), вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2021 року, яким ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України справа № 298/1791/19 (номер кримінального провадження 0000461), вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2021 року, яким ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за ч. 1 ст. 393 КК України справа № 298/1387/20 (номер кримінального провадження 0000268), більш суворим, призначеним вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2021 року, яким визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислювати з дати його затримання - 26 листопада 2020 року, зарахувавши у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.

В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати ОСОБА_4 покарання відбуте повністю за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2021 року, зарахувавши в строк відбуття покарання термін перебування його під вартою з 25 серпня 2020 року по 27 жовтня 2020 року та відбуте частково покарання за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 22 грудня 2020 року, також зарахувати ОСОБА_4 покарання відбуте частково за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2021 року у справі № 298/1791/19, зарахувавши в строк відбуття покарання термін перебування його під вартою з 13 грудня 2019 року по 28 травня 2020 року, крім того зарахувати ОСОБА_4 покарання відбуті частково за вироками Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2021 року у справах № 298/1387/20, № 298/1735/19, №298/1734/19.

Речові докази по справі, а саме музичну колонку з написом «JBL», акумуляторну батарею чорного кольору з написом «Vikinq», акумуляторну батарею чорного кольору з написом «VIRBAC», автомобільний аксесуар чорного кольору з написом «FSTUCE» з музичними вмонтованими колонками, автомобільний аксесуар з написом «AUDIOPRO» з вмонтованими музичними колонками, набір слюсарних ключів, які знаходяться у пластмасовому синьому чемодані, дві автомагнітоли з надписами «SONI» та пластмасову каністру, ємністю 10 л, без бокових частин, в якій знаходяться різні слюсарські ключі різного діаметру та різні інструменти, які передані на відповідальне зберігання потерпілого ОСОБА_8 вважати повернутими.

Процесуальні витрати по справі за проведення товарознавчої експертизи № 11/852 від 26.11.2019 року у розмірі 1 884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) грн 12 коп; товарознавчої експертизи № 11/850 від 28.11.2019 року у розмірі 1 884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) грн 12 коп; товарознавчої експертизи № 11/853 від 27.11.2019 року у розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) грн 04 коп; товарознавчої експертизи № 11/851 від 26.11.2019 року у розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) грн 05 коп; товарознавчої експертизи № 13/166 від 28.11.2019 року у розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн 06 коп; дактилоскопічної експертизи № 3/207 від 17.04.2018 року у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн; дактилоскопічної експертизи № 3/3 від 13.01.2020 року у розмірі 1 256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн 08 коп, а на загальну суму 8 237,47 грн стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , у рівній долі у розмірі 2 745 (дві тисячі сімсот сорок п`ять) грн 82 коп.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вжиті ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2019 року скасувати.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, його захиснику та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1