Дата документу 21.05.2024
Справа № 334/1427/21
Провадження № 1-кс/334/1123/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Запоріжжя

Ленський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання,

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2024 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_5 в порядку ст.ст. 303-307 КПК України в якій вона просить скасувати постанову слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 від 20.04.2024 року про відмову у визнанні її потерпілою та зобов`язати слідчого залучити її до розслідування як потерпілу.

Скарга обґрунтована тим, що Запорізьким районним управлінням Головного управління Національної поліції в Запорізькій області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) під №0002282 від 23 липня 2020 року.

На даний час вказане кримінальне провадження №0002282 знаходиться в провадженні слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 .

Предметом розслідування вказаного кримінального провадження є факт проведення невідомими особами з використанням рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя реєстрації об`єктів нерухомого майна на території Дніпровського району у м. Запоріжжя, включаючи реєстрацію права власності на об`єкти, що розташовані за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

05 березня між ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_3 було укладено договір №14 про надання правової допомоги, зокрема про надання правової допомоги у всіх справах, які пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням моїх порушених прав та інтересів.

13 березня 2024 року адвокатом ОСОБА_3 , як її представником було подано до канцелярії ЗРУП ГУНП в Запорізькій області заяву про залучення її до провадження, як потерпілої, та адвоката ОСОБА_3 як представника потерпілої по кримінальному провадженню №0002282.

В цій заяві, сторона потерпілої, зазначала, що: «вищевказаним кримінальним правопорушенням ОСОБА_5 як добросовісній набувачці і власниці магазину АДРЕСА_2 , завдано матеріальної та моральної шкоди, на належний їй магазин накладено арешт, що перешкоджає нормальному функціонуванню розташованому у ньому закладу громадського харчування, у зв`язку з чим прохали залучити ОСОБА_5 до розслідування цього кримінального провадження як потерпілу, а адвоката ОСОБА_3 , як представника потерпілої.».

Постановою слідчого ОСОБА_4 від 18.03.2024 року було відмовлено у визнанні ОСОБА_5 потерпілою.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2024 року у справі «334/1427/21 скаргу ОСОБА_5 задоволено частково, скасовано постанову слідчого ОСОБА_4 від 18.03.2024 року про відмову у визнанні потерпілою.

17.04.2024 року потерпілою стороною подано слідчому ОСОБА_4 клопотання про вручення потерпілій пам`ятки про процесуальні права та обов`язки, про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

29.04.2024 року слідчий ОСОБА_4 вручив представнику потерпілої постанову від 20.04.2024 року про відмову у задоволенні клопотання.

Своє рішення слідчий мотивує тим, що ст. 358 КК України віднесено до розділу «Злочини проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та злочини проти журналістів» тому ОСОБА_5 не може бути потерпілою, оскільки кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 358 КК України відноситься до злочинів з формальним складом, для наявності об`єктивної сторони не є обов`язковим настання суспільно небезпечних наслідків, зокрема, спричинення шкоди. Посилання адвоката ОСОБА_3 на спричинення ОСОБА_5 моральної та матеріальної шкоди внаслідок підроблення рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя не є об`єктом посягання кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

На думку заявника вказана постанова слідчого від 20.04.2024 року про відмову у задоволенні клопотання є незаконною і необґрунтованою.

Відмова слідчого ОСОБА_4 у врученні потерпілій пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілої суперечить положенням ч. 2 ст. 55 КПК України.

Посилання слідчого на формальний склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КПК України, не може слугувати аргументом того, що цим кримінальним правопорушенням не могло бути завдано моральної або майнової шкоди іншим фізичним чи юридичним особам, зокрема ОСОБА_5 .

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 підробив судове рішення і вперше зареєстрував право власності на вказаний магазин за собою, помер. Наданий час власником цього магазину є ОСОБА_5 , яка є добросовісним набувачем за договором купівлі - продажу. У випадку скасування державної реєстрації права власності за первинним власником ( ОСОБА_6 ) позбавлена можливості пред`явити матеріальні претензії до останнього у зв`язку з його смертю,тобто матиме прямі матеріальні збитки у сумі, що дорівнюють середньо ринковій вартості магазину на даний час.

Також, заявник просить звернути увагу на не правильну кваліфікацію кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 358 КК України. Дії ОСОБА_6 охоплюються ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України, у той час як слідчий вбачає кваліфікуючи ознаки повторність, вчинення за попередньою змовою групою осіб.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити. Вважає, що слідчий вдруге безпідставно відмовив ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про визнання її потерпілою.

Слідчий ОСОБА_4 проти скарги заперечував, вказував, що постанова винесена законна та обґрунтована.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0002282 від 23 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.358 КК України.

Постановою слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 від 20.04.2024, відмовлено у задоволені клопотання про вручення ОСОБА_5 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки та про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Положеннями частин 1 та 2 ст.55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, діючий КПК України не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч.2 ст.55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст.220 КПК України може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті, зокрема і щодо такої процесуальної дії, як вручення повідомлення про процесуальні права та обов`язки.

У той же час, за змістом ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим. В такому випадку, оскарженню підлягає саме така постанова на підставі п.5 ч.1 ст.303 КПК України.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

Відповідно до вимог ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого приймається виключно у формі постанови.

Постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають можливість визнання особи потерпілою, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

Відповідно до постанови слідчого будівля на теперішній час перебуває у власності ОСОБА_5 , вона не позбавлена свого права, а арешт нерухомого майна є лише заходом забезпечення кримінального провадження. Зміст поняття «потерпілий» передбачає, що кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіяна фізична, матеріальна та/або моральна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Об`єктом посягання в розумінні ч. 3 ст. 358 КК України є встановлений законодавством порядок ведення, обігу і використання офіційних та деяких приватних документів, які забезпечують нормальну діяльність підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності.

Слідчий у постанові вказує, що посилання адвоката ОСОБА_3 на спричинення ОСОБА_5 моральної та матеріальної шкоди внаслідок підробки рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя не є об`єктом посягання кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

На думку слідчого судді, вказана постанова слідчого є законною та обґрунтованою.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_5 , слідчий суддя не встановив, що вказаним кримінальним правопорушенням їй спричинено шкоду, оскільки твердження адвоката ОСОБА_3 . зводяться до негативних наслідків для ОСОБА_5 , пов`язаних з арештом майна, та відповідно спричиненими цим збитками у господарській діяльності, неможливості розпорядитися своїм майном, як наприклад, неможливість переукладення договору щодо забезпечення водопостачання і водовідведення у належному їй магазині з КП «Водоканал». Моральні страждання ОСОБА_5 також пов`язані з цими обставинами, а не викликані безпосередньо підробкою рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Що стосується інших вимог заявлених у скарзі, слідчий суддя відмовляє у їх задоволенні оскільки слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а тому слідчий суддя не наділений повноваженнями вказувати органам досудового розслідування, які саме рішення за наслідком вирішення процесуальних питань вони повинні приймати.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку у відмові у задоволенні скарги ОСОБА_5 у повному обсязі.

Керуючись статтями 303-309, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_5 у задоволенні скарги.

Проголошення повного тексту ухвали 23.05.2024 року о 14 год. 00 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1