Справа № 357/6269/24
У Х В А Л А

21 червня 2024 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000881, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України стосовно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, утриманців не має, не депутата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_4 ,

УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , звернувшись до слідчого судді із клопотанням, яке погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 просить продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.07.2024 і з покладенням наступних обов`язків: - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання.

Клопотання обгрунтоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у зв`язку з чим 27.04.2024 йому вручено відповідне письмове повідомлення про підозру.

01.05.2024 ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком дії до 27.06.2024, включно та з покладенням на останнього обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строку дії раніше обраного стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати, а завершити досудове розслідування у строк 2 місяці не надається за можливе.

У зв`язку з вищевикладеним, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування, просить клопотання задовольнити.

Позиції сторін.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував.

Мотиви слідчого судді.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Виходячи з вимог статей 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання певним ризикам.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000881 від 05.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено наступне.

Відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об'єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом.

Відповідно до «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 за № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», не може перебувати у власності громадян громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси, вибухові речовини й засоби вибуху. Всі види ракетного палива, а також спеціальні матеріали та обладнання для його виробництва.

У відповідності до «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576 з наступними змінами, до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини.

Згідно з Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 за № 622 з наступними змінами, завданнями органів поліції є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду (далі пневматична зброя) і холодної зброї (арбалети, луки з зусиллям натягу тятиви більше ніж 20 кг, мисливські ножі тощо (далі холодна зброя), пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі пристрої), та патрони до них, основних частин зброї бойових припасів до зброї і охолощеної зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.

Однак, всупереч вказаним вимогам законодавства України, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що не має передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв, в лютому 2024 року, перебуваючи в лісі поблизу с. Трушки Білоцерківського району Київської області, точного часу та місця не встановлено, придбав знайшов одну промислово-виготовлену ручну гранату «РГО» без запалу, одну промислово-виготовлену ручну гранату «РГН» без запалу та два промислово виготовлені ударно-дистанційні запали УДЗ, які при конструктивному поєднанні є оборонною осколковою ручною гранатою «РГО» та наступальною осколковою ручною гранатою «РГН», що є вибуховими пристроями промислового виготовлення та бойовими припасами, які придатні до вибуху, три промислово виготовлені, споряджені вибуховою речовиною, корпуси оборонних осколкових ручних гранат «Ф-1», один промислово виготовлений споряджений вибуховою речовиною корпус наступальної осколкової ручної гранати «РГД-5», із п`ятьма промислово виготовленими уніфікованими запалами дистанційної дії «УЗРГМ» та одним промислово виготовленим уніфікованим запалом дистанційної дії «УЗРГМ-2», які при конструктивному поєднанні утворюють три оборонні осколкові ручні гранати «Ф-1» та одну наступальну осколкову ручну гранату «РГД-5», які є вибуховими пристроями промислового виготовлення та відносяться до бойових припасів, які придатні до вибуху, одну промислово-виготовлену ручну гранату «DM51A2» з «оборонним» кожухом з готовими осколками та одну промислово-виготовлену наступальну осколкову ручну гранату «M67», які відносяться до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів, які придатні до вибуху, 4320 патронів з маркуванням «270 83», які належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї та є проміжними бойовими патронами калібру 5,45х39 мм, що споряджені кулями «ПС», зі сталевим осердям та придатні до стрільби, а також 433 патрони, які належать до боєприпасів до бойової нарізної вогнепальної зброї та є бойовими гвинтівковими патронами калібру 7,62х54R, що виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби.

Усвідомлюючи, що вказані предмети є бойовими припасами та вибуховими пристроями, всупереч встановленому Законом порядку, ОСОБА_4 забрав їх із собою до власного місця проживання в будинок АДРЕСА_1 , де незаконно без передбаченого законом дозволу зберігав до моменту виявлення та вилучення 04.03.2024 працівниками поліції.

04.03.2024 у період часу з 23 год. 34 хв. по 01 год. 56 хв. 05.03.2024 за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції на горищі вказаного житлового будинку виявлено та вилучено одну промислово-виготовлену ручну гранату «РГО» без запалу, одну промислово-виготовлену ручну гранату «РГН» без запалу та два промислово виготовлені ударно-дистанційні запали УДЗ, які при конструктивному поєднанні є оборонною осколковою ручною гранатою «РГО» та наступальною осколковою ручною гранатою «РГН», що є вибуховими пристроями промислового виготовлення та бойовими припасами, які придатні до вибуху, три промислово виготовлені, споряджені вибуховою речовиною, корпуси оборонних осколкових ручних гранат «Ф-1», один промислово виготовлений споряджений вибуховою речовиною корпус наступальної осколкової ручної гранати «РГД-5», із п`ятьма промислово виготовленими уніфікованими запалами дистанційної дії «УЗРГМ» та одним промислово виготовленим уніфікованим запалом дистанційної дії «УЗРГМ-2», які при конструктивному поєднанні утворюють три оборонні осколкові ручні гранати «Ф-1» та одну наступальну осколкову ручну гранату «РГД-5», які є вибуховими пристроями промислового виготовлення та відносяться до бойових припасів, які придатні до вибуху, одну промислово-виготовлену ручну гранату «DM51A2» з «оборонним» кожухом з готовими осколками та одну промислово-виготовлену наступальну осколкову ручну гранату «M67», які відносяться до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів, які придатні до вибуху, 4320 патронів з маркуванням «270 83», які належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї та є проміжними бойовими патронами калібру 5,45х39 мм, що споряджені кулями «ПС», зі сталевим осердям та придатні до стрільби, а також 433 патрони, які належать до боєприпасів до бойової нарізної вогнепальної зброї та є бойовими гвинтівковими патронами калібру 7,62х54R, що виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби, котрі ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав за вищевказаною адресою без передбаченого законом дозволу.

27.04.2024 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Щодо обгрунтованості підозри.

У справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у провадженні доказами, а саме: - протоколом огляду місця події від 04.03.2024, в ході якого оглянуто територію домоволодіння де проживає ОСОБА_4 а саме будинок АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено вибухові пристрої та бойові припаси; - висновком експерта № СЕ-19/111-24/16223-ВТХ від 12.04.2024 відповідно до якого надані на дослідження предмети є двома промисловими-виготовленими ударно-дистанційними запалами УДЗ; Промислово-виготовленою ручною гранатою РГО без запалу; Промислово-виготовленою ручною гранатою РГН без запалу; -висновком експерта № СЕ-19/111-24/16224-ВТХ від 09.04.2024 відповідно до якого надані на дослідження предмети є: п`ятьма промислово виготовленими уніфікованими запалами дистанційної дії УЗРГМ; Одним промислово виготовленим уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2; Трьома промислово виготовленими, спорядженими вибуховими речовиною, корпусами оборонних осколкових ручних гранат Ф-1; Одним промислово виготовленим спорядженим вибуховою речовиною корпусом наступальної осколкової ручної гранати РГД-5; - висновком експерта № СЕ-19/111-24/17647-ВТХ від 12.04.2024 відповідно до якого надані на дослідження предмети є: промислово виготовленою DM51A2 з «оборонним кожухом з готовими осколками; промислово-виготовленою наступальною осколковою ручною гранатою М67; - висновком експерта № СЕ-19/111-24/17863-БЛ від 29.03.2024 відповідно до якого надані на дослідження 2160 патронів з маркуванням «270 83» належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, є проміжними бойовими припасами патронів калібру 5,45х39 мм, спорядженими кулями «ПС», зі сталевим осердям; -висновком експерта № СЕ-19/111-24/18351-БЛ від 08.04.2024 відповідно до якого надані на дослідження патрони належать до боєприпасів до бойової вогнепальної зброї, є бойовими гвинтівковими патронами калібру 7,62х54R, що виготовлені промисловим способом; - іншими матеріалами кримінального провадження та речовими доказами в їх сукупності.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України є обґрунтованою. Наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що НЮ.О. може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

Щодо наявності підстав вважати, що ризики встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не зменшилися.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Згідно ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.05.2024, у кримінальному провадженні, був встановлений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідуваннята/або суду.

Слідчий суддя погоджується, що є достатні підстави вважати про наявність ризику, який передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, який продовжує існувати. Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, йому загрожує кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Значення інших обставин в контексті встановленого ризику.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше .

Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 особу підозрюваного, а саме одружений, утриманців не має, непрацюючий, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про те, що саме запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладанням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, забезпечить його належну процесуальну поведінку та в повній мірі забезпечить запобіганню ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо неможливості закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу

Досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності ( п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Строк досудового розслідування, відповідно до ст. 219 КПК України, обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом. Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що 27.04.2024 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.05.2024 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 27.06.2024, включно та покладення на останнього обов`язків передбачених ст. 194 КПК України а саме: не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, з с. Трушки Білоцерківського району Київської області;?повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Постановою керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області від 18.06.2024, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 27.07.2024.

Прокурором доведено, що завершити досудове розслідування у строк 2 місяці не надається за можливе, оскільки необхідно виконати слідчі (процесуальні) дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, а саме: отримати висновки експертів по призначеної вибухотехнічної експертизи та комплексної вибухотехнічної експертизи та експертизи матеріалів, речовин та виробів; після надходження висновків експертів необхідно провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, зокрема, повторно допитати підозрюваного з урахуванням отриманої після експертних досліджень інформації, здійснити відкриття матеріалів іншій стороні та інше.

З урахуванням усіх встановлених обставин, обсягу та складності матеріалів кримінального провадження, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, забезпечення виконання цілей кримінального провадження та дотримання прав особи підозрюваного, слідчий суддя погоджується із позицією сторони обвинувачення про те, що слід продовжити дію покладених на підозрюваного обов`язків, у рамках обраного стосовно нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування.

Отже, під час розгляду клопотання прокурором доведено, а слідчим суддею встановлено: наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України; наявність підстав вважати, що ризики встановлений слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати; наявність обставин, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали; необхідність продовження покладених на підозрюваного обов`язків, тому слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177-179, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000881, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Продовжити строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у рамках раніше обраного стосовно нього ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.05.2024 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, а саме:

не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, з населеного пункту в якому проживає: АДРЕСА_1 ;?

повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Підозрюваному ОСОБА_4 роз`яснити, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, а якщо справа перебуває у провадженні суду на прокурора.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків у межах строку досудового розслідування, а саме по 27.07.2024 включно.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_6