11.03.2024
Справа №642/7357/21
Провадження №1-кс/642/331/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді- ОСОБА_1 ,

за участю секретаря- ОСОБА_2 ,

представника заявника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова скаргу представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову від 28.10.2021 слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві про закриття кримінального провадження № 0000201 від 04.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_4 на постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 28.10.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000201 від 04.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України. Одночасно представник ОСОБА_3 просить поновити строк на оскарження постанови слідчого з об`єктивних причин. В обґрунтування скарги заявник зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження від 28.10.2021 року була прийнята передчасно та невмотивовано, без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх наявних доказів і обставин, і тому є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням ч.2 ст. 9, ст. 94, ст. 110 КПК України, досудове розслідування проведено неповно, слідчим не було здобуто достатніх доказів, які б в сукупності, стали підставою для закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України. Зазначив, що постанова слідчого від 28.10.2021 рокувинесена незаконно та з порушенням норм кримінально-процесуального законодавства у зв`язку з тим, що слідчим не проведено всіх необхідних слідчих (процесуальних) дій.

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Слідчий до судового засідання не з`явився, заяви про розгляд скарги за його відсутності суду не подавав, надав для огляду в судовому засіданні матеріали кримінального провадження.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скаргита матеріали кримінального провадження № 0000201 від 04.06.2021 року, приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи із такого.

В провадженні слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, ОСОБА_5 знаходилось кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000201 від 04.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

З постанови слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 28.10.2021 рокуубачається, що закрите кримінальне провадження № 0000201 від 04.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, у відповідності до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1)подія кримінального правопорушення (час,місце,спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2)винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3)вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4)обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5)обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6)обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися)для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення,або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані,виготовлені,пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Статтею 25 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження. Так, відповідно до п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Частиною 5 ст. 110 КПК України чітко визначено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В ч. 1 ст. 92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, дізнавачем доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

У п. 69 рішення по справі «Григор`єв проти України» заява № 51671/07 від 15.05.2012 року, «…Суд наголошує на тому, що коли особа висуває небезпідставну скаргу, то вимагається проведення ефективного офіційного розслідування, спроможного забезпечити встановлення та покарання винних осіб ... Мінімальні стандарти ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, також включають вимоги того, що таке розслідування має бути незалежним, безстороннім, а також бути предметом контролю з боку громадськості, і при цьому компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю…».

Відповідно до п. 99 рішення по справі «Савицький проти України» заява № 38773/05 від 26.10.2012 року, ЄСПЛ вказав, що «…для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі вести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних осіб. Це не є обов`язком досягнення результату, але є одним із засобів. Органи державної влади повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, interalia, показань очевидців та експертних висновків тощо. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають можливість встановлення у ході розслідування причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості, які також передбачаються у цьому контексті (див., серед багатьох інших джерел, рішення від 26 січня 2006 року у справі «Міхеєв проти Росії» (Mikheyev v. Russia), заява № 77617/01, п. 107 etseq., та рішення від 28 жовтня 1998 року у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (AssenovandOthers v. Bulgaria), Reports 1998-VIII, nn. 102 etseq.)…».

Таким чином, рішення слідчого про закінчення досудового розслідування закриттям кримінального провадження з підстав відсутності складу кримінального правопорушення є передчасним, без дослідження усіх обставин, викладених у заяві про кримінального правопорушення і які підлягають доказуванню за ст. 91 КПК України, без надання належної правової кваліфікації діянь, без проведення в повному обсязі слідчих(розшукових) дій, без встановлення та проведення допиту у відповідності до вимог КПК України свідків, без дослідження документів стосовно проходження військової служби та медичних документів про періоди перебування на лікуванні та періоди, коли військовослужбовець був відсутній за місцем служби, та інших доказів стосовно викладених в повідомленні ВСП та ВЧ обставин, доводи якої не перевірялися в повному обсязі на предмет наявності ознак складу злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, а тому така постанова не відповідає критеріям обґрунтованості і законності та підлягає скасуванню, що тягне наслідком продовження проведення всього обсягу процесуальних дій для об`єктивного розслідування, встановлення та дослідження всіх обставин, за сукупністю чого лише можливо прийняти законне та обґрунтоване рішення про закінчення досудового розслідування в одній із форм, передбачених ст. 283 КПК України.

Так, слідчий слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 при винесенні постанови про закриття кримінального провадження посилається на положення п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

При цьому висновки слідчого про наявність підстав, чітко передбачених ст. 284 КПК України, для закриття кримінального провадження - відсутні, в постанові не зазначено, на підставі яких саме отриманих фактичних даних, на підставі яких саме проведених слідчим слідчих (розшукових) дій дійшов такого висновку слідчий. Натомість в постанові міститься посилання на те що слідчий оглянула матеріали кримінального провадження, що знаходилось в провадженні Основ`янського ВП ГУНП в Харківські області і на підставі них зробила висновок, що кримінальне провадження № 0000201 від 04.2021 року підлягає закриттю.

Разом з тим, зі змісту постанови убачається, що слідчим не було здійснено всіх необхідних процесуальних слідчих (розшукових) дій для повного, всебічного, неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Висновки зроблені передчасно, без вирішення питання про необхідність отримання усіх фактичних даних для висновку про недостатність доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, у кримінальному провадженні крім допиту одного свідка, жодні необхідні слідчі дії не проводилися, а саме: не допитана заявник ОСОБА_4 , свідок ОСОБА_6 та не усунуто розбіжності між показаннями ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Таким чином, постанова слідчого не містить достатніх даних щодо проведення слідчих дій, направлених на перевірку тверджень щодо вчинення кримінального правопорушення, а також не надана правова оцінка наявним матеріалам провадження.

Відтак, проаналізувавши доводи заявника, дослідивши матеріали скарги та додатки до неї, приходжу до висновку, що слідчим не вжито всіх можливих передбачених законом заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин, викладених в заяві, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законного процесуального рішення.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, з урахуванням наведеного, прийшов до висновку, що скарга є обґрунтованою, доводи скарги не спростовані слідчим в суді, у зв`язку з чим постанова слідчого підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 9, 26, 91, 92, 93, 110, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову від 28.10.2021 слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві про закриття кримінального провадження № 0000201 від 04.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - задовольнити.

Постанову Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 від 28.10.2021 року про закриття кримінального провадження №0000201 від 04.06.2021 - скасувати.

Направити копію ухвали до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 11.03.2024

Слідчий суддя ОСОБА_1