Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/645/2024 Справа № 641/4172/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000684 від 03.05.2024 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, інспектора прикордонної служби 2 категорії - навідника третьої групи реактивних систем залпового вогню ІНФОРМАЦІЯ_2 (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування вогневої підтримки 3 прикордонного загону імені Героя України ОСОБА_7 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 03.05.2024 приблизно о 12 год. 30 хв. перебуваючи біля будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайомого йому чоловіка, який заходив до під`їзду зазначеної будівлі та з задньої кишені джинсових штанів було видно мобільний телефон. У цей момент у ОСОБА_6 раптово з`явився умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна. У зв`язку з чим, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи вчинити їх, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, прослідував за ОСОБА_4 до приміщення під`їзду. Піднявшись сходами на 4 поверх та опинившись там на сходинковому майданчику, ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи умисно, з корисливих мотивів, відкрито, наблизився до ОСОБА_4 , коли останній стояв спиною до нього та висмикнув з задньої кишені джинсових штанів ОСОБА_4 його мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 10 Note Pro». Після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном втік, обернувши його на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 , матеріальні збитки на загальну суму 3958 гривень 00 копійок.

У судовому засіданні ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 4 ст. 186 КК України визнав повністю, все викладене в обвинувальному акті підтвердив, щиро покаявся та суду пояснив, що дійсно він, 03.05.2024 року перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , побачив потерпілого, який заходив до під`їзду та з задньої кишені джинсових штанів у нього було видно мобільний телефон. Він прослідував за ОСОБА_4 до приміщення під`їзду. Піднявшись сходами на 4 поверх та опинившись там на сходинковому майданчику, він наблизився до ОСОБА_4 , коли останній стояв спиною до нього, та висмикнув з задньої кишені джинсових штанів потерпілого його мобільний телефон та втік.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_6 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив факт незаконного заволодіння його мобільним телефоном «Хіаоmі Redmi 10 Note Pro». Цивільний позов не заявляв.

Враховуючи, що ОСОБА_6 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 186 КК України, а саме як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_6 скоїв тяжкий злочин, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та наявність на утримання малолітньої дитини.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначається відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, з додержанням вимог ст. 65 КК Українита з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для його виправлення, а також попередження вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Частина 1 статті 69 КК України встановлює, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_6 визнає себе винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення (злочину), має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд вважає, що сукупність вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , та дані про його особистість та відсутність претензій з боку потерпілого, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а тому при призначенні йому покарання можливо застосувати ст. 69 КК України та призначити його основне покарання у вигляді позбавлення волі, але у розмірі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 4 статті 186 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з 03 травня 2024 року.

Відповідно до ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 03 травня 2024 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 травня 2024 року на мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 10 Note Pro», в корпусі золотистого кольору, власником якого є ОСОБА_4 зняти.

Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідки № СЕ-19-/121-24/13150-ТВ від 16.05.2024 про витрати на проведення експертизи, дані витрати становлять 1514,56 грн, які повинні бути стягнуті на користь держави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з 03 травня 2024 року.

Відповідно до ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 03 травня 2024 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 1514,56 грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять грн. 56 коп.).

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 травня 2024 року на мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 10 Note Pro», в корпусі золотистого кольору зняти.

Речові докази: мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 10 Note Pro», в корпусі золотистого кольору вважати повернутим потерпілому ОСОБА_4 згідно зберігальної розписки.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1