Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/247/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2024 року. Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000252 на вирок Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2024 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Огні, Дагестан, російської федерації, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2016 та 2017 року народження, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 765 (сімсот шістдесят п`ять) гривень; за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень,

за участі сторін кримінального провадження:

- прокурора ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, за наступних обставин.

23 грудня 2023 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 відпочивали в барі «Бочка», що розташований по АДРЕСА_2 , де вживали спиртні напої. В цей час за сусіднім столом у вказаному барі відпочивали ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з якими у ОСОБА_7 і ОСОБА_9 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка. Під час сварки ОСОБА_7 знаходячись біля входу до бару «Бочка», на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, цілеспрямовано, маючи на меті завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , достовірно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді отримання тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_10 один удар кулаком в обличчя в область губ зліва, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: садна на шкірі нижньої губи зліва з набряком м`яких тканин навколо цієї садни, крововилив на слизовій оболонці нижньої губи зліва, які згідно з висновком судово-медичного експерта № 172 від 27 грудня 2023 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_7 також умисно наніс ОСОБА_11 три удари ногою в область попереку з права, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: садна на шкірі правої поперекової ділянки, які згідно з висновком судово-медичного експерта № 173 від 27 грудня 2023 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, в іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог, не оспорюючи фактичних обставин провадження та юридичної кваліфікації дій обвинуваченого, вважає, що вирок суду підлягає змін, так як відповідно до роз`яснень, викладених в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) кримінального кодексу, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається. Однак, відповідно до оскаржуваного вироку суд першої інстанції безпідставно призначив ОСОБА_7 покарання двічі, окремо за кожним епізодом злочинної діяльності, кваліфікованої за ч.1 ст.125 КК України, тобто за двома епізодами проступку, які не мають самостійної санкції, та як наслідок допустив безпідставне застосування ч.1 ст.70 КК України.

Обвинувачений будучи повідомлений про місце та час розгляду справи в судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань суду не подавав. Враховуючи, що в апеляційній скарзі не вирішується питання про погіршення становища обвинуваченого, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши доповідача, висновок прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, вирок суду змінити, з таких підстав.

Кримінальне провадження судом першої інстанції розглянуто в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, сам обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою провину, а тому фактичні обставини справи, кваліфікація дій обвинуваченого у вчинені кримінального проступку за ч.1 ст.125 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст. 404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернуто увагу суддів на те, що правила призначення покарання за сукупністю злочинів застосовується у випадках самостійності кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції.

Однак із оскаржуваного вироку убачається, що суд призначив обвинуваченому покарання окремо за кожним епізодом злочинної діяльності, кваліфікованої за ч.1 ст.125 КК України, тобто за двома епізодами кримінального проступку, які не мають самостійної санкції.

Зазначені обставини відповідно положень статей 409, 413 КПК України є підставою для зміни судового рішення в суді апеляційної інстанції, а тому вимоги апеляційної скарги прокурора в частині призначеного ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.125 КК України, слід задовольнити.

Керуючись статтями 376, 404-405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень,

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4