Справа №:755/7095/23
Провадження №: 1-кс/755/1055/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2024 р. Суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_5 про відвід судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №0000773 по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України (справа №755/7095/23, провадження 1-кп/755/793/24),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 під час судового розгляду заявив відвід судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_6 , який здійснює розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, мотивуючи її тим, що допита в суді як свідок була зацікавлена особа.

Прокурор в судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №0000773 по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, посилаючись на те, що обвинуваченим ОСОБА_5 огли не зазначені будь-які підстави в передбаченому КПК України для відводу судді.

Обвинуваченого ОСОБА_5 огли, який утримується під вартою у ДУ «Київському слідчому ізоляторі» в судове засідання не доставлено.

Суддя ОСОБА_6 , будучи повідомленим про день, час та місце розгляду заяви про відвід, в судове засідання не з`явився, бажання надати пояснення з приводу заявленого відводу не висловив.

Неявка в судове засідання учасників судового провадження, які повідомлені належним чином про день, час та місце розгляду заяви, не перешкоджає розгляду заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 в розумінні ст.81 КПК України, положеннями якої визначено порядок розгляду судом відводу (самовідводу).

Вивчивши заяву про відвід, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою ст.35 КПК України.

Згідно положень ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Положеннями статті 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, зокрема серед іншого: якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості .

Разом з тим, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Наведене свідчить, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Безумовною підставою є обставина, побоювання сторін, що суддя є небезстороннім, однак «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

В даному випадку, виходячи із предмета та меж судового розгляду у кримінальному провадженні, у якому заявлено відвід, згідно заявлених мотивів та наведених обґрунтувань, відсутня залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість судді ОСОБА_6 щодо учасників провадження або обставин даного кримінального провадження, чи на необ`єктивність судді при її розгляді.

А тому, відсутні підстави вважати проявом упередженості виконання слідчим суддею покладених на нього обов`язків згідно положень ст.321 КПК України.

Сама ж по собі незгода з діями судді у провадженні, чи постановленими суддею раніше процесуальними рішеннями не є підставою для відводу судді.

Так, у справі №826/14033/17 в ухвалі від 03.07.2019 ВС сформував позицію про те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, в ході розгляду даного відводу, Судом не встановлено і інших обставин, передбачених статтями 75, 76 КПК, які б унеможливлювали розгляд кримінального провадження №0000773 по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України вказаним суддею та викликали необхідність його відводу.

Поряд з цим, слід зазначити, що внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які можуть бути підставою для відводу судді.

Крім того, поряд цим, не встановлено з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в неупередженості судді.

У зв`язку з наведеним суд, не вбачає передумов для відводу судді з підстав наведених у заяві заявника, у порядку ст.75 указаного Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 75, 76, 80, 81, 369-372, 376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_5 про відвід судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №0000773 по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України (справа №755/7095/23, провадження 1-кп/755/793/24) - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: