Справа № 711/3522/24
Номер провадження 1-кп/711/394/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001372 від 27.04.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Михайлівськ, Ставропольського краю, рф, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , судимого вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.09.2023 за ч. 4 ст. 185, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 14 години 00 хвилин, маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи на сходовому майданчику 9 поверху у під`їзді АДРЕСА_3 , підійшов зі спини до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та реалізуючи свій злочинний умисел, умисно, з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, що неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення кримінального правопорушення, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс останньому рукою удар ззаду в область потилиці, внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта № 02-01/357 від 29.04.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, від чого потерпілий впав на підлогу, та випустив із рук мобільний телефон, а ОСОБА_4 , шляхом підбору з підлоги, схопив мобільний телефон марки «Motorola Е40» моделі «ХТ2159-9», рожевого кольору, вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/6467-ТВ від 29.04.2024 становила 2466 гривень 33 копійки, та таким чином відкрито заволодів вказаним майном, а саме: мобільним телефоном «Motorola», та разом із вищевказаним майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду у сумі 2466 гривень 33 копійки.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує та скориставшись правом, яке передбачене ст. 63 Конституції України, відмовився давати показання. У скоєному щиро розкаявся, вину усвідомив та повністю визнав, просив суворо не карати, надавши шанс на виправлення. Також просив врахувати, що під час досудового розслідування він визнавав свою провину, зробивши для себе належні висновки, надавав правдиві свідчення про обставини вчинення ним злочину, вибачився.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій зазначив, що просить провести судовий розгляд без його присутності, покарання просить призначити на розсуд суду, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що учасники не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, не працевлаштований, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, інвалідом не являється, раніше судимий, вину визнав, щиро розкаявся.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

При цьому суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, неодноразово вибачався за вчинене та висловлював жаль з цього приводу, критично оцінив свої дії, зауважив на тому, що готовий нести відповідальність за вчинене, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.

В якості обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд визнає його вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. 69 чи приписів ст. 69-1 КК України, до обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

При застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Аналогічна позиція викладена у постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 25.06.2018 справа № 511/37/16-к, постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 24.05.2018 справа № 310/3080/16-к, постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 128/5484/13-к.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення до відбуття покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.09.2023, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за правилами ст. 71 КК України.

При цьому суд враховує правову позицію викладену у п. 10 абз. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до якої, виходячи з положень частини 2 статті 75 КК України, а також змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України, про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання є неприпустимим, а тому відсутні підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

До обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для зміни або скасування застосованого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили - суд не вбачає, з метою уникнення ризиків щодо ухилення ОСОБА_4 від виконання вироку суду.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому слід обчислювати з дня набрання вироком законної сили, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України, особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком, тобто покарання може бути призначене лише з моменту ухвалення судом обвинувального вироку та набрання ним законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою з 26 квітня 2024 року по день набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови у цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.04.2024 № 712/5378/24 в рамках кримінального провадження № №0001372від 27.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України накладено арешт на вилучений 27.04.2024 року в межах проведення огляду біля під`їзду №1, будинку АДРЕСА_4 , мобільний телефон марки «Motorola» e40, 64 Gb, рожевого кольору, що був поміщений до сейф-пакету №PSP3215244, який видала ОСОБА_8 , та який на праві приватної власності належить потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3

Накладений даною ухвалою слідчого судді арешт слід скасувати після набрання вироком законної сили, згідно вимог ст. 174 КПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1 514 гривень 56 коп.

Цивільний позов у встановленому законом порядку потерпілим не заявлений, що не позбавляє права останнього відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України звернутися до суду з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст.349, ст.368-370, ст.373, ст.374 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.09.2023 у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою з 26 квітня 2024 року по день набрання вироком законної сили.

Стягнути із ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1 514 гривень 56 коп.

Накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.04.2024 № 712/5378/24 в рамках кримінального провадження № №0001372від 27.04.2024 арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Motorola» e40, 64 Gb, рожевого кольору, що був поміщений до сейф-пакету №PSP3215244, який на праві приватної власності належить потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі:

-диск лазерної системи зчитування СD-R «Verbatim», із відеозаписом з камери відеоспостереження, яка розташована в приміщені ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що за адресою: АДРЕСА_5 , який приєднаний до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

-мобільний телефон «Motorola e40» моделі «ХТ2159-9», рожевого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_6 та переданий на зберігання до камери речових доказів Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області повернути власнику ОСОБА_6 ;

-фото коробки від мобільного телефону «Motorola e40» ЕМЕІ 1: НОМЕР_1 , ЕМЕІ 2: НОМЕР_2 на 1 арк., яке приєднане до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1