Справа № 991/1355/24
Провадження 1-кс/991/1365/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги представника заявника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення згідно заяви про кримінальне правопорушення від 15.02.2024,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вищевказана скарга, в якій ставиться питання про зобов`язання уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_2 від 15.02.2024 про вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.369, ст. 376 КК України.

Скарга обґрунтована тим, що 15.02.2024 ОСОБА_2 звернувся до НАБУ з повідомленням про вчинення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.369, ст.376 КК України. Однак, станом на 20.02.2024 Національним антикорупційним бюро України не внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не розпочато досудове розслідування за вказаною заявою, чим порушено приписи ст.214 КПК України, що стало підставою для звернення з даною скаргою до слідчого судді.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф № 1, ст.ст. 303-308 цього Кодексу.

Пунктами 1-11 ч. 1 ст.303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не охоплюються вищенаведеною нормою, не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч.2 ст.303 КПК України).

Так, зокрема, п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення передбачає дві обов`язкові ознаки: 1) заявником до органу досудового розслідування була надана заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення; 2) слідчим чи прокурором не внесено у визначений законом строк відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання такої заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Тобто в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність, яка стала наслідком надання до органу досудового розслідування/прокуратури заяви про злочин та відсутності реагування на неї, відповідно до вимог ст.214 КПК України.

Проте до скарги не додано будь-яких доказів на підтвердження звернення ОСОБА_2 із заявою про злочин до Національного антикорупційного бюро України, зокрема направлення такої заяви та відповідно її отримання уповноваженими особами Національного антикорупційного бюро України.

Відсутні такі відомості і в тексті скарги.

Жодних доказів на підтвердження того, що заяву про злочин дійсно було скеровано до Національного антикорупційного бюро України та в який саме спосіб: засобами поштового зв`язку/ з використанням електронної пошти/ подано особисто - матеріали скарги не містять.

Наведене ставить під сумнів той факт, що заявник дійсно звертався із заявою про злочин до Національного антикорупційного бюро України, що може мати наслідком оскарження бездіяльності в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Таким чином, заявником та його представником не підтверджено факту звернення до Національного антикорупційного бюро України із заявою про вчинення злочину від 15.02.2024, як і факту одержання уповноваженою особою такої заяви.

Самого ж лише посилання представника заявника у скарзі на наявність такого факту для розгляду скарги недостатньо, оскільки доказування за ч. 2 ст.91 КПК України полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ч.1 ст.92 КПК України).

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у даному випадку представником заявника не доведено факт отримання уповноваженою особою заяви про злочин від 15.02.2024, після чого у уповноваженої особи в межах повноважень виникає обов`язок відреагувати на таку у відповідності до положень КПК України.

Поряд з цим варте уваги те, що до загальних засад кримінального провадження відноситься принцип змагальності сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості , що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України (ст.22 КПК України).

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ст. 26 КПК України).

На цей час слідчий суддя не може встановити чи звертався заявник ОСОБА_2 із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Національного антикорупційного бюро України.

Підсумовуючи викладене, слідчим суддею наразі не встановлено бездіяльності уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка може бути оскаржена в порядку ст. 303 КПК України.

Згідно з ч.4 ст.304 КПК України у разі якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, то слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження.

З цих підстав, належить відмовити у відкритті провадження за скаргою представника заявника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 ..

Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за скаргою представника заявника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 15.02.2024, відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1